Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому з врахуванням збільшення розміру позовних вимог, просить: виділити їй в натурі 4/5 частки будинку [ADDRESS] з господарськими спорудами, виділити в натурі 4/5 частки земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, яка знаходиться по [ADDRESS] і має цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласникамижитлового будинку № 22 та земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, які знаходяться за адресою [ADDRESS] та 1/5 відповідно. Оскільки між сторонами у справі існують суперечності щодо розпорядження цим майном, [PERSON] просить виділити їм в натурі, як співвласникам будинку, такі частки, які після розподілу відповідали б належним їм часткам у спільній власності на будинок і земельну ділянку. Ухвалою від 21.09.2015 р. відкрито провадження у справі. 07.12.2015 р. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: змінити частку [PERSON] у праві власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , визначивши його частку в розмірі 62/100 або 31/50 об`єкта; виділити у користування співвласника житлового будинку [PERSON] частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 150 м.кв.; змінити частку [PERSON] у праві власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , визначивши її частку в розмірі 38/100 або 19/50 об`єкта; виділити у користування співвласника житлового будинку [PERSON] частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 460 м.кв.; встановити земельний сервітут для обслуговування співвласником [PERSON] інженерних мереж безоплатно з правом успадкування або зміні власника у результаті продажу майна на частині земельної ділянки,що виділяється у користування співвласника [PERSON] в межах земельної ділянки; встановити земельний сервітут для обслуговування співвласником [PERSON] інженерних мереж безоплатно з правом успадкування або зміні власника у результаті продажу майна на частині земельної ділянки,що виділяється у користування співвласника [PERSON] в межах земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 22 та земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, які знаходяться за адресою [ADDRESS] та 1/5 відповідно. У 1959 році [PERSON] здійснила прибудову до будинку (житлову кімнату площею 5,7 кв.м., кухню - 8,3 кв.м., ванну - 3,4 кв.м., коридор 3,6 кв.м.), на яку рішенням виконкому радянської районної радидепутатів трудящих м.Києва від 21.12.1970 р. № 1847за нею було визнано право власності. В подальшому [PERSON] відчужила належну їй 1/5 частки будинку на користь [PERSON] , а після її смерті спадкоємцем є [PERSON] . Окрім того [PERSON] в 1996 році здійснив ще одну добудову (сходи площею 6,2 кв.м., кімнати - 17,1 кв.м. та 14,2 кв.м.), яку розпорядженнямРадянськоїрайонної державної адміністрації від 04.11.1998 р. № 120 було дозволено зареєструвати в БТІ. Проте формальний перерозподіл часток у нерухомому майні не відбувся і з тих пір відображається у документації як 1/5 та 4/5. Також вказував, що взамін підключення до каналізаційного колодязя сусід [PERSON] передав [PERSON] у користування 34 кв.м. своєї земельної ділянки. В судовому засіданні 10.03.2016 р. протокольною ухвалою прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] . Ухвалою від 10.03.2016 р. за клопотанням [PERSON] призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. На вирішення експертизи були поставлені питання щодо можливихваріантів виділу в натурі 4/5 і 1/5 частин житлового будинку № 22 та земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, що розташовані в [ADDRESS] . Ухвалою від03.10.2017 р.було поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшов висновок експерта, складений за результатами проведення будівельно-технічної експертизи. 12.12.2017 р. в судовому засіданні було прийнято заяву представника - [PERSON] про зменшення позовних вимог з врахуванням висновку експерта, а також подано заперечення на зустрічний позов [PERSON] . В судовому засіданні 10.05.2018 р. прийнято до розгляду заяву представника [PERSON] від 08.05.2018 р. про збільшення позовних вимог і в остаточні редакції позовних вимог [PERSON] просить суд: виділити їй в натурі 4/5 частки будинку [ADDRESS] та господарські споруди, а саме коридор площею 4,9 кв.м., кімнати площами 18,4 кв.м., 9,1 кв.м., 14,4 кв.м., кухню площею 10,9кв.м., ванну площею 2,6 кв.м., вбиральню площею1,1 кв.м., сарай «Б», погріб «Е» та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] як на окрему одиницю нерухомого майна.Виділити їй в натурі 4/5 частки земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, яка знаходиться по [ADDRESS] і має цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, відповідно до описаного в дослідницькій частині та зображеного на аркуші № 1 додатка № 3 висновку експерта від 25.09.2017 р. № 5737/16-43/17342/17-43та визнати за нею право власності як на окрему одиницю нерухомого майна. Припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044. Стягнути з [PERSON] на свою користь 245075,00 грн. в якості компенсації за відхилення від ідеальної частки у праві власності, а також стягнути з [PERSON] суму судових витрат. Ухвалою від 10.05.2018 р. об`єднано в одне провадження цивільну справу № 761/46110/17 (Провадження № 2/761/666/2018) за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну часток у праві спільної часткової власності, з цивільною справою № 761/25166/15-ц (Провадження № 2/761/142/2018) за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділення в натурі частки житлового будинку та частки земельної ділянки, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , про визначення розміру реальних часток у нерухомому майні, визнання права на частку земельної ділянки, встановлення земельного сервітуту та присвоєно їм єдиний унікальний номер № 761/25166/15-ц (Провадження № 2/761/142/2018). Ухвалою від 10.05.2018 р. розгляд справи вирішено продовжити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 13.09.2018 р. за клопотанням представника [PERSON] призначено судову комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну судову експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. На вирішення експертизи були поставлені питання щодо:Чи збільшилась частка [PERSON] у спільній частковій власності на домоволодіння по [ADDRESS] внаслідок проведених добудов та перебудов, оформлених відповідно до вимог закону, що знаходяться у його користуванні? Якщо так, то який її розмір?, Якому розміру часток відповідає фактичне користування співвласниками будинком, з врахуванням добудов та перебудов, оформлених відповідно до вимог закону, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ?, Визначити варіанти реального розподілу домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з врахуванням нових часток співвласників, існуючого порядку користування, з врахуванням оформлених у встановленому законом порядку добудов та перебудов?, В разі збільшення ідеальної частки [PERSON] , яку пропонується виділити, визначити частку [PERSON] , вказати варіанти поділу та дійсну (реальну) її вартість?, Які можливі варіанти поділу земельної ділянки в натурі по [ADDRESS] між співвласниками домоволодіння [PERSON] та [PERSON] , виходячи з їх часток у праві власності на цей будинок та земельну ділянку, а саме [PERSON] - 4/5 частки, [PERSON] - 1/5 частки, з врахуванням можливості доступу до зовнішніх водопровідних мереж квартири [ADDRESS] та встановлення огорож земельних ділянок, що пропонується виділити? Запропонувати відповідні варіанти поділу земельної ділянки зі схематичними зображеннями та нанесенням на них зовнішніх водопровідних мереж квартири [ADDRESS] ?. Ухвалою від 21.01.2019 р. було поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшов висновок експерта, складений за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної судової експертизи. В судовому засіданні 10.05.2019 р. прийнято до розгляду заяву представника [PERSON] від 26.04.2019 р. про збільшення позовних вимог і в остаточні редакції просить суд:змінити частки [PERSON] і [PERSON] у праві власності на будинковолодіння [ADDRESS] , визначивши йому 31/50 часток, а [PERSON] -19/50 часток. Виділити [PERSON] в натурі 31/50 часток будинковолодіння, а саме коридор площею 3,6кв.м., санвузол площею 3,4 кв.м., кухню площею 8,3 кв.м., кімнати площами 5,7 кв.м., 14,9 кв.м., 17,1 кв.м., 14,2 кв.м., сходи площею 6,2 кв.м. Виділити [PERSON] частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044 площею 150 кв.м. відповідно до плану № 2 висновку експерта від 10 січня 2019 р. № 9230. Змінити частку [PERSON] у праві власності на будинковолодіння, визначивши її в розмірі 19/50 часток. Виділити [PERSON] 19/50 часток будинковолодіння, а саме коридор площею 4,9 кв.м., кімнати площами 18,4 кв.м., 9,1 кв.м., 14,4 кв.м., кухню площею 10,9 кв.м., ванну площею 2,6 кв.м., вбиральню площею 1,1 кв.м. Виділити [PERSON] частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044 площею 460кв.м. відповідно до плану № 2 висновку експерта від 10.01.2019 р. № 9230. Встановити земельні сервітути, зазначені в плані № 2 висновку експерта від 10.01.2019 р. № 9230. Ухвалою від 10.05.2019 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та вирішено викликати в судове засідання судового експерта Охремчука О.О. для роз`яснення свого висновку і надання відповідей на питання суду та учасників справи. Представники [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі, при цьому проти позовних вимог [PERSON] заперечили і просили відмовити у їх задоволенні. [PERSON] та її представники в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі, проти позовних вимог [PERSON] заперечили. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] є власником 4/5 часток житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.06.1999 р., виданого Першою київською державною нотаріальною конторою. Власником 1/5 часток вказаного будинковолодіння є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.1983 р. виданого Першою київською державною нотаріальною конторою. Вказані документи є чинними, у встановленому законом порядку зареєстровані і не є скасованими. На підставі рішення Київської міської ради від 21.10.1999 р. № 68-3/570 сторонам по справі була передана у власність земельна ділянка під будинком з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044 площею 610 кв.м. В подальшому [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю IV-КВ 146600 від 06 вересня 2000 року на 4/5 ділянки (т.1 а.с.12-16), а [PERSON] - державний акт на право приватної власності на землю IV-КВ 146601 від 06 вересня 2000 року на 1/5 ділянки. Вказане рішення Київради та видані державні акти є чинними, у встановленому законом порядку зареєстровані і не є скасованими. З матеріалів справи встановлено,на підставі договору дарування від 28.03.1958 р., посвідченого П`ятою київською державною нотаріальною Черногор Людмила Леонідівна (надалі по тексу \-- [PERSON] ) набула у власність 1/5 частку будинковолодіння. Згідно з рішенням виконкому Радянської районної радидепутатів трудящих м.Києва від 21.12.1970 р. № 1847 «Про самочинну прибудову до 1/5 частини в домобудівні № 22 кв. [ADDRESS] » [PERSON] було дозволено залишити самочинну прибудову, яку вона збудувала в 1959 році. Окрім того, тим же рішенням було зобов`язано [PERSON] зареєструвати прибудову в БТІ м.Києва. 20.02.1981 р. [PERSON] продала належну їй частку будинковолодіння [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого Першою київською державною нотаріальною конторою. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.1983 р., виданого Першою київською державною нотаріальною конторою [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/5 частку будинковолодіння. Згідно з розпорядженням Радянської районної державної адміністрації від 04.11.1998 р. № 1205 «Про надання дозволу на реєстрацію в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації прибудовта споруд в приватному будинку по [ADDRESS] » [PERSON] надано дозвіл на реєстрацію здійсненої ним у 1996 році прибудови до спірного будинку. Зі змісту рішення виконкому Радянської районної радидепутатів трудящих м.Києва від 21.12.1970 р. № 1847 вбачається, що прибудова у 1959 році було збудована самочинно. Положеннями ЦК УРСР 1922 року, який діяв на час здійснення прибудови у 1959 році та ЦК УРСР 1963 року, що діяли на момент видачі виконкомом розпорядження про узаконення прибудови та на час отримання свідоцтва про право на спадщину, не було передбачено можливості зміни розміру часток. За приписами ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Крім того, суд враховує, що на час отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, вказана прибудова вже існувала й увійшла до складу спадщини до 1/5 частки, на яку було видано свідоцтво. Відтак, суд вважає, що оскільки вказана прибудова була споруджена самочинно, поліпшення були здійснені не [PERSON] та без згоди інших співвласників, у зв`язку з чим після узаконення ця прибудова увійшла до складу будинковолодіння на загальних підставах, а не як особисте майно одного зі співвласників, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зміну часток у праві власності. Зі змісту розпорядження Радянської районної державної адміністрації від 04.11.1998 р. № 1205, вбачається, що [PERSON] здійснив другу прибудову у 1996 році. За ст.ст. 71, 75, 80 ЦК УРСР 1963 року, що діяли на момент видачі виконкомом розпорядження про узаконення прибудови та на час отримання свідоцтва про право на спадщину - загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовнадавністьзастосовуєтьсясудом незалежно від заяви сторін. Закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Згідно з матеріалами справи [PERSON] було подано заяву про застосування строків позовної давності. Суд також враховує, що після 1998 року [PERSON] вчиняв дії, які свідчать про визнання ним існуючого поділу будинковолодіння, як наприклад звернення до Київради із заявою на передачу у власність ділянки саме з часткою 1/5, звернення до Київради із заявою на виготовлення Державного акту на 1/5 частки. В постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. в справі № 390/34/17 визначено, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, яка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки з 1998 року [PERSON] не звертався в судовому порядку з вимогою про оспорення розміру часток будинковолодіння, у зв`язку з чим строк позовної давності до цієї вимоги сплив, тому правові підстави для такого перерахунку відсутні, при цьому позовні вимоги в цій частині до того ж суперечать принципу заборони суперечливої поведінки. Статтею 356 ЦК України власністьдвохчибільшеосібізвизначеннямчасток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласникмаєправо на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної частковоївласності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно з пунктом 7 Постанови пленуму ВСУ від 04.10.1991 р. № 7 в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При цьому, Верховний Суд в постанові від 17.04.2019 р. в справі № 545/3753/16-ц, дійшов правового висновку, що визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Ухвалою від 10.03.2016 р. за клопотанням [PERSON] призначено судову будівельно-технічну експертизу. Також, ухвалою від 13.09.2018 р. за клопотанням представника [PERSON] призначено судову комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну судову експертизу. В матеріалах справи наявні два висновки: 25.09.2017 р. Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надав висновок експерта Наугольної Н.І. № 5737/16-43/17342/17-43, і 10.01.2019 р. Незалежний інститут судових експертиз надав суду висновок експерта Охремчука О.О. № 9230. За висновками обох експертів виділ в натурі часток будинковолодіння і земельної ділянки - технічно можливий. Разом з тим, представники [PERSON] в судовому засіданні наполягали на поділі будинку і землі за варіантом експерта НІСЕ Охремчука О.О., згідно висновку від 10.01.2019 р. № 9230. Натомість [PERSON] та її представники заявляли про необхідність здійснити поділ за варіантом, запропонованим у висновку експерта КНДІСЕ Наугольної Н.І. від 25.09.2017р. № 5737/16-43/17342/17-43. Крім того, зазначали, що висновок експерта НІСЕ Охремчука О.О. від 10.01.2019 р. № 9230 містить суттєві недоліки, які унеможливлюють його використання в якості належного і допустимого доказу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст.ст. 102, 110 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Вирішуючи питання про те, за яким висновком слід здійснити поділ будинковолодіння і земельної ділянки, суд приходить до переконання про необхідність застосування висновку експерта КНДІСЕ Наугольної Н.І. від 25.09.2017 р. № 5737/16-43/17342/17-43. Натомість висновок експерта НІСЕ Охремчука О.О. від 10.01.2019 р. № 9230 суд до уваги не приймає, з огляду те, що за цим висновком поділ будинковолодіння було здійснено відповідно до фактичного користування, тобто [PERSON] було виділено 19/50 будинку, а [PERSON] - 31/50. Проте, такий поділ не відповідає ідеальним часткам у праві власності на будинок, а саме 4/5 і 1/5 відповідно, оскільки вимоги про зміну розміру часток у праві власності задоволенню не підлягають, відсутні підстави здійснювати поділ будинку в пропорції 19/50 та 31/50. Водночас, у висновку від 25.09.2017 р. № 5737/16-43/17342/17-43 поділ будинку було виконано у відповідності до ідеальних часток у праві власності на будинок, а саме 4/5 і 1/5 відповідно, одночасно експерт на виконання роз`яснень пленуму у висновку від 25.09.2017 р. № 5737/16-43/17342/17-43 розрахував ринкову вартість відхилення від ідеальних часток і розмір такого відхилення складає 245075,00 грн. на користь [PERSON] , тобто вказана сума коштів підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки він отримує більшу частину, ніж його ідеальна частка. При цьому, суд враховує, що у своїх поясненнях [PERSON] не заперечив проти матеріальної компенсації на користь [PERSON] . Також, як встановлено судом, площа земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044 складає 610 кв.м., таким чином при поділі [PERSON] має бути виділено 1/5 вказаної площі, що складає 122 кв.м. (610 кв.м. : 5 = 122 кв.м.), а [PERSON] має бути виділено 488 кв.м. (610 кв.м. : 5 х 4 =4 88кв.м.). Згідно з висновком від 25.09.2017 р. № 5737/16-43/17342/17-43 експерт розділив земельну ділянку у повній відповідності до ідеальних часток сторін, виділивши [PERSON] - 488 кв.м., а [PERSON] - 122 кв.м. Разом з тим, за висновком від 10.01.2019 р. № 9230 поділ земельної ділянки був здійснений експертом не у відповідності до ідеальних часток сторін. Зокрема експерт виділив [PERSON] 150 кв.м., що складає на 28 кв.м. більше його ідеальної частки, а [PERSON] було виділено 460 кв.м., що складає на 28 кв.м. менше її ідеальної частки. Одночасно експерт не розрахував ринкову вартість такого відхилення, що позбавляє суд можливості здійснити поділ землі за варіантом, викладеним у цьому висновку. Разом з тим, суд приймає до уваги, що [PERSON] не погоджувалась зі зменшенням її частки у праві власності на земельну ділянку, при цьому [PERSON] не надав суду доказів ринкової вартості 28 кв.м. земельної ділянки та відповідно не вніс на депозитний рахунок суду відповідну грошову компенсацію за цю частину. Таким чином, при виборі варіантів поділу земельної ділянки суд надає перевагу тому, який дозволяє поділити її у повній відповідності до ідеальних часток без жодних відступів і грошових компенсацій. Крім того, у висновку від 10.01.2019 р. № 9230 експерт, відступаючи від ідеальних часток у праві власності на земельну ділянку, посилається на пункт 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», за приписами якого граничний розмір площі земельних ділянок, що надаються громадянам для нового житлового будівництва має становити не менше 150 кв.м. для блокованої забудови і не менше 500 кв.м. для індивідуальної житлової забудови. Проте в даній справі відсутня нова забудова, а здійснюється поділ/виділ вже фактично існуючих об`єктів нерухомості без виконання будь-яких додаткових будівельних робіт. При цьому, ухвалою Окружний адміністративний суд м.Києва від 28.08.2018 р. в справі № 826/13433/18, було зупинено дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 р. № 100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Наказ аналогічного змісту від 30.08.2018 р. № 228 про зупинення набрання чинності ДБН Б.2.2-12:2018 було прийнято Мінрегіоном. В подальшому рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.12.2018 р. в справі № 826/13433/18, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 р. залишено без змін, наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 р. № 100 «Про затвердження ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» визнано протиправним та нечинним. Щодо вимог [PERSON] про встановлення сервітутів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно зі статтями 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови, спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Отже, закон вимагає від [PERSON] надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обмеження сервітутом чужої земельної ділянки, при цьому слід довести, що задоволення потреб [PERSON] неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. Разом з тим, висновок експерта НІСЕ Охремчука О.О. від 10.01.2019 р. № 9230 сам по собі не є належним і допустимим доказом неможливості [PERSON] задовольняти свої потреби яким-небудь іншим способом. Так, [PERSON] , в своїх остаточних вимогах просить встановити сервітути для обслуговування інженерних мереж (водопроводу, телефонного зв`язку, газопроводу, каналізації). Відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190, Порядку газифікації об`єктів системи газопостачання, Кодексу систем розподілу постачальні організації (Київводоканал, Київгазенерджи, Київтеплоенерго, Київські енергетичні послуги та ін.) здійснюють підготовку і видачу технічних умов на підключення об`єктів будівництва чи реконструкції або існуючих об`єктів до централізованих систем (водопостачання, водовідведення, газопостачання, електропостачання та інших). Проте, [PERSON] не надав суду підтвердження того, що позбавлений можливості користуватися даними мережами або буде позбавлений в майбутньому можливості користуватися ними. Так само [PERSON] не надав суду доказів неможливості здійснити самостійне підключення інженерних мереж, крім того з наданих пояснень вбачається, що [PERSON] до відповідних постачаючих організацій не звертався, технічних умов підключення не отримував, відмови у видачі технічних умов також не отримував. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення сервітуту є необґрунтованими та [PERSON] не довів, що задоволення його потреб неможливо здійснити яким-небудь іншим способом, а тому не підлягають задоволенню. Таким чином, оскільки при проведенні експертизи та складанні висновку від 10.01.2019 р. № 9230 експерт не мав правових підстав керуватися ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», оскільки вони не вступили в дію і у подальшому були скасовані в судовому порядку, при цьому повинен був застосувати ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», у яких подібні обмеження на розмір земельних ділянок відсутні, тому вказаний висновок судом до уваги не приймається. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що будинковолодіння і земельна ділянка мають бути розділені за висновком експерта КНДІСЕ Наугольної Н.І. від 25.09.2017 р. № 5737/16-43/17342/17-43, а саме: необхідно виділити в натурі [PERSON] 4/5 частки будинку [ADDRESS] та земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, і визнати за нею право власності на квартиру № 1 , та на 4/5 частки (488 кв.м.) земельної ділянки, як на окремі одиниці нерухомого майна. Також, з врахуванням висновку експерта КНДІСЕ Наугольної Н.І. від 25.09.2017 р. № 5737/16-43/17342/17-43, суд задовольняє вимоги [PERSON] в частині виділу в натурі йому 1/5 частку будинку [ADDRESS] та господарські споруди, відповідно до технічного паспорту на цей будинок № 50365 від 16.08.2013 р. та 122 кв.м. земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, а також визнає за [PERSON] право власності на квартиру № 2 та на вказану земельну ділянку, як на окремі одиниці нерухомого майна. При цьому, суд припиняє право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:88:043:0044, а також вважає необхідне стягнути з[PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за відхилення від ідеальної частки співвласників будинку в сумі 245075,00 грн. Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову [PERSON] та враховуючи, що [PERSON] відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому з держави на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 14913,00 грн., з яких: 6105,00 грн. - судові витрати по сплаті судового збору; 8808,00 грн. - витрати, пов`язані з проведенням експертиза. Крім того, в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Outcome: partial