Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В позовній заяві вказано, що 28 листопада 2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPVAGA0000002816, відповідно до якого банк надав кредит шляхом видачі готівки через касу у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 112\~250 грн., з них 100 000 грн. на ремонт житла, та 12250 грн. грн.. на сплату страхових платежів, строком до 28 листопада 2017 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків 1, 25 % на місяць на суму залишку заборгованості та інших платежів за договором, шляхом щомісячних платежів. Відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, станом на 13 липня 2015 року має заборгованість в сумі 367\~628 грн. 35 коп. Для забезпечення повернення вказаного кредиту банком був укладений в той же день договір поруки з [PERSON], яка за договором є солідарним боржником перед банком. Відповідачі своїх зобовязань за вказаними договорами не виконали. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості 367\~628 грн. 35 коп. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, суду надано заяву про розгляд справи без його участі з та про заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися повторно , про час та місце розгляду справи повідомлені належним та своєчасно, про що у справі є поштове повідомлення про отримання [PERSON] судової повістки на 07 вересня 2015 року, судову повістку на цю ж дату [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання не отримав з незалежних від суду причин. Повторно відповідачі викликалися у судове засідання через орган місцевого самоврядування, проте у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, доказів на їх обґрунтування , заяв суду не надавали, окрім заяви від 06 жовтня 2015 року [PERSON], яку він подав у канцелярію суду та не зявився у судове засідання - про відкладення розгляду справи. З огляду на казані обставини, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі слідуючого. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як було встановлено в судовому засіданні між банком та [PERSON] 28 листопада 2007 року було укладено кредитний договір №ZPVAGA0000002816 відповідно до якого банк надав кредит шляхом видачі готівки через касу у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 112\~250 грн., з них 100 000 грн. на ремонт житла, та 12250 грн. грн.. на сплату страхових платежів, строком до 28 листопада 2017 року, зі сплатою за користування кредитом відсотків 1, 25 % на місяць на суму залишку заборгованості та інших платежів за договором, шляхом щомісячних платежів. Копія договору є у справі (а.с.1113). Для забезпечення повернення вказаного кредиту банком був укладений договір поруки з [PERSON], копія якого також є у справі (а.с.14), яка за договором є солідарним боржником перед банком за зобовязаннями [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 18 квітня 2015 року банком було направлено письмову вимогу боржнику і поручителю з вимогою у звязку з порушеннями укладених договорів про погашення простроченої заборгованості (а.с.710). Відповідачі своїх зобовязань не виконали, станом на 13 липня 2015 року мають заборгованість в сумі 367\~628 грн. 35 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 145\~575 грн. 59 коп.; заборгованість по процентам 71172 грн. 25 коп.; заборгованість по комісії 6000 грн.; пеня 127136 грн. 30 коп.; штрафи 250 грн. (фіксована частина) та 17494 грн. 21 коп. (процентова складова). Розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а.с.3-6). Відповідно до ст.554 ч.1,2 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки судом встановлено, що банком був укладений договір поруки з відповідачем [PERSON], яка за договором є солідарним боржником перед банком за борговими зобовязаннями [PERSON], заборгованість за кредитним договором підлягає солідарному стягненню з обох відповідачів. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, підтверджені квитанцією в сумі 3654 грн., але не в солідарному порядку, як того просить позивач, оскільки діючим законодавством солідарна сплата судових витрат не передбачена, а в рівних частинах - по 1827 грн. з кожного. Оскільки позивачем при подачі позову не було сплачено судовий збір у повному обсязі 3676 грн. 28 коп. що відповідає ціні позову, фактично сплачено 3654 грн., недоплачений судовий збір в сумі 22 грн. 28 коп., слід стягнути з відповідачів в рівних часинах по 11 грн. 14 коп. з кожного - на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved