overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 24 квітня 2004 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 55. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КИ № 268916) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ № 488986). Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 30 грудня 2011 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 324. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З травня 2016 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з травня 2016 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 12 липня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 842. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку - Катерину, [INFO] та сина Нікодіма, [INFO], проте спільне життя не склалось через постійні непорозуміння, сварки. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задово-ленню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітню доньку, [PERSON],[INFO]. Сім'я не склалась, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки, а тому подружні відносини припинені з червня 2016 року. Вона не працює, оскільки доглядає дитину. Будь - яких джерел існування крім соціальних виплат не має. Тому просить стягнути з відповідача на її утримання до виповнення дитині трьох років аліменти в розмірі 1/6 частини. Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що в достатній мірі сплачує аліменти. Як встановлено судом і підтверджується сторонами на момент розгляду справи сторони перебувають в шлюбних відносинах, мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 7). Малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю, що підтверджується копією довідки Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області ( а.с.8). Відповідно до вимог ч.2 ст. 84, ч. 2 ст. 91 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка, [PERSON], не працює, доглядає дитину та потребує матеріальної допомоги , яку відповідач в змозі надати. Відповідач є працездатним, будь - яких обмежень медичного характеру до праці не має, працює, а тому може надавати матеріальну допомогу матері своїй дитини до виповнення дитині трьох років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 90 по вулиці Іванова, (Тернівка) в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 27 грудня 1990 року. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Представник позивача, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Представник відповідача в своїй заяві також справу просив слухати за його відсутності та винести рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 жовтня 1967 року, [PERSON] є власником будинку № 90 по вулиці Іванова в м. Миколаєві. Відповідно до довідки адміністрації центрального району виконкому Миколаївської міської ради, житловий будинок, находиться в мікрорайоні Тернівка Центрального району м. Миколаєва по вул. Іванова № 90 раніше значилось по адресу: вул. Іванова, 76, зміни відбулись на основі рішення виконкому № 208 від 22.03.1985 року. 27 грудня 1990 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку № 90, по вулиці Іванова в м. Миколаєві. Позивачка вчасно звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Проте, 05 серпня 2016 року державний нотаріус Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON] своєю постановою відмовив позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в свідоцтві про право власності від 05.10.1967 року, в тексті якого було зроблене виправлення (№ будинку 68 виправлено на № 76), яке не було належним чином застережене. Позивач єдина, хто звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 260/2016. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадкового майна входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є жінкою померлого [PERSON] та є спадкодавцем першої черги після його смерті. Враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді будинку № 90 по вулиці Іванова в м. Миколаєві, [PERSON] має право на вказану спадщину в порядку спадкування за законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня 2003 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2006 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14 березня 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15 листопада 2013 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Копистинської сільської ради Хмельницького району про визнання права власності в порядку спадкування на будинок з надвірними будівлями, що в с. Копистин, вул. Соборна (Леніна), 110 Хмельницького району Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 19 червня 2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та фактично вступила в управління майном. Однак позивач зареєструвати своє право власності на вказане будинковолодіння невзмозі, оскільки за життя її мати спірне будинковолодіння з надвірними будівлями не зареєструвала в установленому порядку своє право власності. Позивач просить задовольнити позов, оскільки у інший спосіб даний спір не може бути вирішений. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та просить справу слухати без його участі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, крім того позивач дійсно є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], на зазначене майно ніхто не претендує. На спірне будинковолодіння з надвірними будівлями по вул. Соборній (Леніна), 110 в с. Копистин Хмельницького району право власності в установленому порядку не зареєстровано та не може бути визнано за померлим. Враховуючи, що оскільки іншим чином, крім судового рішення, не вбачається можливим вирішити цей спір без ущемлення майнових прав позивача, а тому позов підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає вже тривалий час, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивачка зазначала, що реєстрація відповідача у квартирі не дає їй та її синові можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідача такою, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Відповідно до заяви, позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні та розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі Договору дарування квартири від 21.12.2006 р. Згідно Довідки виданої ОСББ «Автомобіліст» від 08.08.2016 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON], та відповідач [PERSON] Відповідно до Акту про не проживання від 04.08.2016 р. в зазначеній вище квартирі відповідач [PERSON] з квітня 2013 року не проживає. Його особистих речей в квартирі немає. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власниці у розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Відповідач ухиляється від утримання дітей, у звязку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав щодо стягнення аліментів на утримання дітей, заперечує проти стягнення з нього судових витрат, оскільки до суду не звертався. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 081472 та серія І-БВ № 223485, відповідно. Неповнолітні діти проживають разом з матірю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дітей, відповідача, який є працездатним та працює, отримує середньомісячних дохід 3000грн., має задовільний стан здоровя, інших утриманців, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу, не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на її користь страхове відшкодування в розмірі 23 103,52 грн., штрафні санкції в розмірі 4 759,08 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.10.2015 року близько 12 год. 45 хв. по вул. Київській, 2, в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Volkswagen Polo», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Згідно постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 02.12.2015 року, винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» згідно Полісу №АІ/4209607. У зв'язку з зазначеним та

Outcome: approved