Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «Альфа Банк» звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 352482,88 грн. та судових витрат у розмірі 3524,83 грн. В заяві представник позивача зазначив, що 26.06.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №594-04/07, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 31000 доларів США строком до 25.06.2027 року зі сплатою 13% річних за користування кредитом. 24.07.2009 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір поруки №042-16/09. 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило, а ПАТ «Альфа-Банк» прийняло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором . Посилаючись на те, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 15.07.2015 року його заборгованість складає 352482,88 грн., з яких 340506,41 грн. по тілу кредиту; 10869,44 грн. по відсоткам; 1107,03 грн. сума нарахованої пені, просили стягнути вищезазначену суму з відповідачів у солідарному порядку. В жовтні 2015 року відповідач [PERSON] подала до суду зустрічний позов про визнання договору поруки №042-16/09 від 24.07.2009 року припиненим, відповідно до положень ст.559 ч.1 ЦПК України, оскільки банком без її згоди було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом до 16%, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підтримав у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити, за необґрунтованістю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк»» не визнали. Зустрічні позовні вимоги підтримали у повному обсязі Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. Судом приймалось рішення за відсутності відповідача, на підставі доказів наданих сторонами. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Так судом встановлено, що 26.06.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №594-04/07 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 31000 доларів США строком до 25.06.2027 року зі сплатою 13% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором, 24.07.2009 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №042-16/09, згідно п.п.2.1; 2.2 якого [PERSON], зобов'язалася перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником всіх зобов'язань за кредитним договором, а саме за повернення кредиту, сплату нарахованих процентів, неустойки та інших можливих платежів. Свої зобов'язання перед [PERSON] банк виконав у повному обсязі шляхом видачі йому готівкою перерахуванням на рахунок [NUMBER] для зарахування на особовий рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.2.4., п.3.10 кредитного договору позичальник зобов'язався погашення кредиту та процентів за ним здійснювати щомісячно, аутієнтним платежем у розмірі 129,17 доларів США у відповідності до графіку встановленого договором (додаток 1, який є невід'ємною частиною договору, та забезпечити повернення кредиту не пізніше 25.06.2027 року. 17.12.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» продало (переуступило) ПАТ «Альфа-Банк» права на кредитний портфель, який включає в себе кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а останнє прийняло право вимоги за кредитним договором, а тому до ПАТ «Альфа-Банк» перейшли всі права ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» щодо права вимоги до [PERSON] та його поручителя [PERSON] за кредитним договором Згідно ст. 512 ч.1 п.1 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому у відповідності до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконувалися належним чином. Станом на 15.07.2015 року його заборгованість складає 352482,88 грн., з яких 340506,41 грн. по тілу кредиту; 10869,44 грн. по відсоткам; 1107,03 грн. сума нарахованої пені У відповідності до умов договору та положень діючого законодавства відповідачам за вихідним номером 61313-102 б/б від 15.07.2015 року було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості. Однак заборгованість до теперішнього часу не погашена. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 1054 - 1056 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору, так - за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно до п.п.5.3.2 Кредитного договору та вимог ст.1050 ЦК України, кредитор у випадку прострочення займу, має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користуванням кредитом та штрафні санкції. Виписаним правом і скористався позивач, звернувшись до суду з зазначеним позовом. Крім того, ст. ст. 553, 554 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. До того ж, ст. 543 цього ж Кодексу встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги банку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також у відповідності до вимог ст..88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Що стосується зустрічних позовних вимог, то суд виходить з наступного: Відповідно до положень ст..ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, який здійснюється шляхом її звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У зустрічному позові [PERSON], в обґрунтування вимоги щодо припинення договору поруки, послалася на положення ст..559 ч.1 ЦПК України, а саме факт збільшення банком без її згоди відсоткової ставки за користування кредитом до 16%, що призвело до збільшення обсягу її відповідальності. Однак, як було встановлено судом, позивачем не було змінено відсоткову ставку за кредитним договором, та сума заборгованості розрахована, виходячи з відсоткової ставки 13%А отже факт, будь-якого порушення права [PERSON], як поручителя, не встановлено. Таким чином, відсутні правові підстави щодо припинення договору поруки, а отже у задоволенні зустрічного позову слід відмовити за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved