Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться на розгляді цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], [PERSON], Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту. Позивач обґрунтував свою позовну заяву тим, що 07 грудня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON]заборгованості у розмірі 201 565,35 гривень. Під час проведення дій по добровільній реалізації іпотечного майна за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» стало відомо, що в рамках виконавчого провадження № 28421984 постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ від 06.09.2011 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та заборонено його відчуження. Наявність арешту унеможливлює реалізацію предмета іпотеки АТ «Ощадбанк», у зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду. Сторона позивача надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без їхньої участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надала до суду заяву, до змісту якої визнала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав до суду заяву, до змісту якої визнав позовні вимоги. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, прийнявши визнання позову відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовної заяви. Судом встановлено, що 11 травня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1494-н. В забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, 11 травня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О., за реєстровим № 522. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], належна іпотекодавцю на праві приватної власності. 07 грудня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості, за кредитним договором від 11.05.2007 року, у розмірі 201 565,35 гривень. В рамках виконавчого провадження № 28421984 про стягнення грошової суми в солідарному порядку за кредитним договором № 11271963000 від 19.12.2007 року на користь АТ «УкрСиббанк», постановою державного виконавця Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ від 06.09.2011 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та заборонено його відчуження. Згідно п.3.1.4 договору іпотеки, іпотекодавець має право в разі невиконання умов кредитного договору звернути стягнення на предмет іпотеки. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п.9 Постанови ВСУ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», за змістом ч.4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин по справі, роз'яснює їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Відтак, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. На підставі викладеного та

Outcome: approved