Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, який мотивовано тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 10 серпня 2011 року сторони по справі придбали в рівних частках (по ? кожен) квартиру [ADDRESS]. З 14 жовтня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне подружнє життя не склалося, проживання в одній квартирі стало не можливим, [PERSON] змушений був піти з квартири. У квартирі залишились проживати [PERSON] з донькою. Оскільки [PERSON] не має іншого житла, а відповідачка своєю поведінкою унеможливлює проживання, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. До початку розгляду справи по суті, судом було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON], зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення право власності останнього на ? частку квартиру [ADDRESS] та визнання права власності на вказану частку за [PERSON], мотивуючи вимоги зустрічного позову тим, що спільне володіння і користування квартирою з [PERSON] є неможливим, квартира знаходиться на 5-му поверсі п'ятиповерхового будинку і поділити її в натурі неможливо, тобто квартира є неподільною. В ході судового розгляду, ухвалою суду від 14 грудня 2016 року за клопотанням позивача-відповідача [PERSON] провадження у справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою було закрито, у зв'язку із відмовою [PERSON] від первісного позову. Таким чином, предметом розгляду даної цивільної справи є вимог зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку квартири. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] до судового засідання не з'явилась. Надала на адресу суду заяву, у якій зазначила, що вимоги свого зустрічного позову підтримує в повному обсязі, просила суд їх задовільнити та провести розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника [PERSON] Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] до судового засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву про визнання позову в якій зазначив, що пред'явлений до нього [PERSON] зустрічний позов про припинення його права власності на ? частку квартири [ADDRESS] та визнання права власності на вказану частку квартири за [PERSON] визнає, оскільки спільне володіння і користування квартирою є неможливим, квартира знаходиться на 5 поверсі п'ятиповерхового будинку і поділити її в натурі неможливо, тобто квартира є неподільною, припинення його права власності на вказану частку квартири не завдасть йому істотної шкоди, так як сторони визначились із розміром грошової компенсації за ? частку квартири, яка [PERSON] отримана від [PERSON] за належну на праві власності ? частку квартири до ухвалення судом рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, суд дійшов висновку про задоволення вимог зустрічної позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 14 жовтня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 15 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 556, [PERSON] та [PERSON]. на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], до складу якої входять: коридор 118-1, комора 118-2, туалет (санвузол) 118-3, ванна 118-4, кухня 118-5, кімнати 118-6, 118-7, 118-8, 118-9, частина підвалу під сарай площею 4,8 кв.м. Загальна площа квартири складає 61,3 кв.м., житлова - 44, 6 кв.м. Право приватної спільної часткової власності, а саме по ? за [PERSON] та [PERSON] на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу квартири, було зареєстровано 30 серпня 2011 року Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», номер запису: 619 в книзі: 70. Як на підставу своїх вимог позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає наступне. Сімейне життя у сторін не склалося через несумісні характери, різні погляди на життя та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2016 року шлюб між ними розірвано. Ще до розірвання шлюбу в червні 2016 року відповідач [PERSON] залишив позивача з донькою і з цього часу спільно з ними не проживає. В квартирі [ADDRESS] відповідач також не проживає з червня 2016 року, не користується житловими та підсобними приміщеннями в квартирі. В квартирі проживає позивач з малолітньою донькою. Спільне володіння і користування квартирою з відповідачем є неможливими, квартира знаходиться на 5-ому поверсі п'ятиповерхового будинку і поділити її в натурі неможливо, тобто квартира є неподільною, тому позивач бажає припинити право відповідача на частку у спільному майні. Частки сторін у праві власності на квартиру є рівними і складають по ? частці на кожного. Виділити в натурі ? частину квартири є неможливим, так як квартира знаходиться на 5-ому поверсі п'ятиповерхового будинку, має загальну площу 61,3 кв. м, а житлову 44,6 кв. м, складається з чотирьох житлових кімнат, кухні площею 7,6 кв.м, санвузла площею 3,2 кв.м, коридору і балкону. Згідно ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», якими керуються експерти при визначенні варіантів поділу в натурі житлових будинків, квартир, у окремих квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати, підсобні приміщення - кухні, передпокій, санвузол, внутрішньоквартрині коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення. Нижня і верхня площа однокімнатної квартири має складати 30-40 кв. м., без урахування площ літніх приміщень. П. 2.23. вказаних норм передбачає, що рівень комфорту і склад приміщень квартир і одноквартирних будинків у будівлях житла І категорії визначається завданням на проектування, при цьому межа площі квартир повинна бути не нижче від відповідних показників квартир. Згідно з п. 2.24. вказаних норм площа загальної кімнати в одноквартирній квартирі повинна бути не меншою 15 кв. м , а кухні - 7 кв. м. Таким чином, квартиру загальною площею 61,3 кв. м, яка знаходиться на 5-ому поверсі п'ятиповерхового будинку, неможливо поділити на дві відокремлені частини, які б відповідали розміру частки співвласників у праві власності, тобто на дві окремих квартири. Частиною 4 статті 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Як вбачається із заяви [PERSON], підпис в якій було зроблено в присутності приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] повідомив, що отримав від [PERSON] суму еквівалентну 15 000 доларів США за ? частину квартири [ADDRESS]. Ніяких майнових претензій, зокрема, до зазначеної нерухомості, не має. Судом також встановлено, що станом на день розгляду справи в суді, зареєстрованих обтяжень на спірну квартиру в Державну реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відсутні, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою № 75735654 від 14 грудня 2016 року. Крім того, згідно довідки, наданої КП «ВМБТІ» від 12 грудня 2016 року № 6858, згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 17696 на квартиру [ADDRESS], станом на 29 грудня 2012 року інформація про наявність чи відсутність заборон, арештів, податкової застави та іпотеки га вищевказану квартиру відсутня. В спірній квартирі зареєстровано місце проживання сторін, а також їхньої спільної малолітньої доньки [PERSON], що підтверджується довідкою № 05-21/3654 від 08 вересня 2016 року, виданої Міським комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора № 7». Із визнанням [PERSON] позову [PERSON] про припинення права власності на його ? частку квартири, з визнанням права власності на вказану частку за [PERSON], права їхньої малолітньої дочки [PERSON] щодо проживання та користування квартирою не порушуються, оскільки в даному випадку позивач стає одноосібним власником квартири, місце проживання якої там і зареєстровано, в тому числі і доньки. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Таким чином, суд приймає заяву відповідача [PERSON] про визнання позову, оскільки вона не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на частку квартири. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved