Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі Філія Банку), посилаючись на те, що вона працює в ТВБВ №10015/0358 філія Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на посаді керуючої відділення Банку. Наказом начальника Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] №1422 від 02.08.2016 року їй було оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків, порушення графіку роботи, правил внутрішнього трудового розпорядку та відсутність на робочому місці 02 серпня 2016 року більш ніж 3 години. Її відсутність на робочому місці повязана з тим, що в цей день в неї стався конфлікт з охороною банку, після чого вона подавала заяву до відділення поліції і звернулась за медичною допомогою до лікарні. Тому вона була відсутня на робочому місці більше 3 годин по поважним причинам. Однак не отримавши її пояснень щодо причин відсутності на робочому місці, керівництво Банку незаконно притягнуло її до дисциплінарної відповідальності за прогул. Далі наказом начальника філії банку [PERSON] №1461 від 05.08.2016 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків та за невиконання наказу №233-вд від 02.08.2016 року про відрядження до філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк». Згідно цього наказу вона повинна була відбути у відрядження на 3 дні з 03 серпня по 05 серпня 2016 року до м. Одеси, однак вона не мала можливості відбути у відрядження, так як є одинокою матірю та самостійно виховує семирічну дитину. При виданні наказу про її відрядження, керівництво Банку не мало її письмової згоди на відрядження, як того вимагала ст. 177 КЗпП України. Тому вважає, що її двічі наказами начальника філії незаконно притягнули до дисциплінарної відповідальності і ці накази №1422 від 02.08.2016 року та №1461 від 05.08.2016 року підлягають скасуванню як незаконні. Також вважає, що неправомірними діями керівництва Банку їй заподіяно моральну шкоду, вона вимушена звертатись до суду і побоюється незаконного звільнення з роботи, а тому на підставі ст. 237-1 КЗпП України просить стягнути на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн. (а.с.1-5) Ухвалою суду від 21.09.2016 року, занесенною до протоколу судового засідання, до участі у справі в якості третьої особи залучено начальника філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» [PERSON] (а.с.103) Ухвалою суду від 21.09.2016 року згідно протоколу судового засідання уточнено назву відповідача Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».(а.с.101) Відповідач Публічне Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» позов не визнали, про що надали письмові заперечення на позовну заяву. (а.с.42) Третя особа [PERSON] просив в задоволенні позову відмовити та слухати справу згідно поданої ним заяви без його участі.(а.с.129) В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, просила скасувати незаконні накази про оголошення їй доган за порушення трудової дисципліни та стягнути кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник банку за дорученням [PERSON] в суді пояснила, що позивачка з 03.12.2012 року працює на посаді керуючої відділенням банку ТВБВ №10015/0358. За період роботи неодноразово була притягнена до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків, відносно неї проводились службові розслідування, після чого вона тривалий час була відсутня на роботі і вийшла на роботу 02 серпня 2016 року. В день виходу на роботу була відсутня на робочому місці більше 3 годин, після цього було видано наказ №1422 від 02.08.2016 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за прогул. Однак після надання [PERSON] пояснень, щодо причин її відсутності на робочому місці 02.08.2016 року, наказом начальника філії №1456 від 04.08.2016 року було скасовано наказ №1422 від 02.08.2016 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Крім цього, після виходу [PERSON] на роботу, з метою вирішення виробничих питань, повязаних з діяльністю відділення, наказом начальника Філії №233-вд від 02.08.2016 року [PERSON] було відряджено до Філії в м. Одеса. 02.08.2016 року позивач ознайомилась з наказом і в письмових пояснення, наданих 03.08.2016 року повідомила керівництво Філії про те, що вона не може відбути у відрядження та прибути до Філії в звязку з погіршенням стану здоровя та в звязку з відсутністю у неї інформації щодо поточної діяльності відділення. Таким чином в день ознайомлення з наказом [PERSON] не повідомляла керівництво Банку про ненадання згоди на відрядження в звязку з наявністю в неї семирічної дитини і таким чином погодилась з її відрядженням в указані терміни. Однак позивачка до Філії Банку не прибула, а тому після закінчення терміну відрядження керівництвом філії Банку було видано наказ №1461 від 05.08.2016 року про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у виді догани. Вважають вказаний наказ законним, так яке сам факт наявності у [PERSON] неповнолітньої дитини не свідчить проте, що остання не може бути направлена у службове відрядження. Вона не є одинокою матірю, у дитини є ще батько і вона не довела в суді, що дитина проживає з нею і батько дитини не приймає участі у її вихованні. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини справи. 03.12.2012 року [PERSON] призначена на посаду керуючої ТВБВ №10015/0358 на підставі наказу начальника Філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» №1597/-К від 27.11.2012 року.(а.с.48) Також 03.12.2012 року між [PERSON] та Філією Банку укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. В цей же день [PERSON] ознайомлена під особистий підпис з посадовою інструкцією.(а.с.49-51) Наказом начальника Філії Банку [PERSON] №1422 від 02.08.2016 року [PERSON] була притягнена до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обовязків, порушення графіку роботи, правил внутрішнього трудового розпорядку та відсутність на робочому місці 02 серпня 2016 року більш ніж 3 години і їй було оголошено догану.(а.с.14) Даний наказ позивач просила скасувати як незаконний, так як вона не порушувала трудову дисципліну, а її відсутність на робочому місці більше 3 годин 02.08.2016 року була повязана з поважними причинами через конфлікт з охороною Філії Банку вона вимушена була звернутися за медичною допомогою та до відділення поліції із заявою про вчинення злочину, про що надала відповідні докази звернення до медичного закладу та відділення поліції. (а.с.12,33) Однак судом із наданих відповідачем доказів встановлено, що до звернення позивачки до суду з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу начальника Філії Банку №1422 від 02.08.2016 року, вказаний наказ був скасований іншим наказом начальника Філії Банку №1456 від 04.08.2016 року, що підтверджується копією даного наказу. (а.с.66) Як пояснила представник Банку в судовому засіданні, наказ було скасовано після отримання пояснень від [PERSON] щодо причин її відсутності на роботі та наданні відповідних документів, які підтверджували поважність причин її відсутності на робочому місці 02.08.2016 року. Тому в задоволенні вимог позивача щодо скасування та визнання незаконним наказу начальника Філії Банку №1422 від 02.08.2016 року належить відмовити, так як цей наказ самостійно в досудовому порядку скасований керівництвом Філії Банку. Далі судом встановлено, що наказом начальника Філії Банку №233-вд від 02.08.2016 року [PERSON] була відряджена до Філії в м. Одеса з 03 серпня по 05 серпня 2016 року.(а.с.59) Необхідність видання наказу про службове відрядження зумовлена територіальною віддаленістю ТВБВ №10015/0358, яке розташоване в м. Роздільна Одеської області від місця розташування Філії Банку, яка розташована в м. Одеса. [PERSON] копію наказу про відрядження отримала 02.08.2016 року і письмові пояснення щодо неможливості прибути до Філіїі в зазначені терміни подала 03.08.2016 року, наказ начальника філії не виконала і в обумовлений термін в службове відрядження до Філії Банку не прибула. (а.с.15) Наказом начальника Філії Банку №1461 від 05.08.2016 року [PERSON] за неналежне виконання посадових обовязків, невиконання наказу №233-вд від 02.08.2016 року про відрядження до Філії Банку застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. (а.с.63) Даючи оцінку законності даного наказу суд виходить з наступного. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення як догана або звільнення. Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника. Ст. 148 КЗпП України встановлено строк застосування дисциплінарного стягнення до працівника, яке застосується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Згідно із ст.. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст.177 КЗпП України жінки, що мають дітей, віком від трьох до чотирнадцяти років або дітей інвалідів, не можуть залучатись до надурочних робіт або направлятись у відрядження без їх згоди. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. (а.с.141) Тому суд вважає, виходячи з вимог ст.177 КЗпП України її можливо було відправити у відрядження лише після ознайомлення її з правом на відрядження лише за її згодою і при наявності її письмової згоди на відрядження. Судом встановлено, що [PERSON] не ознайомлювалась з наданим їй правом відбути у відрядження тільки за її згодою і згоди, в тому числі письмової на відрядження керівництву Філії Банку не надавала. Суд вважає, що в даному випадку наявність у дитини батька, який також приймає участь у її вихованні, не дає права роботодавцю направити [PERSON] у відрядження без її згоди. Тому суд вважає, що позивачка не мала можливості відбути у службове відрядження по поважній причині, так як письмової згоди на службове відрядження не надавала, а тому до неї незаконно застосовано дисциплінарне стягнення наказом начальника Філії Банку №1461 від 05.08.2016 року за невиконання наказу №233-вд від 02.08.2016 року. Трудові права [PERSON], як жінки, яка має дитину у віці до чотирнадцяти років, підлягають захисту, шляхом визнання незаконним та скасування наказу начальника Філії Банку №1461 від 05.08.2016 року про застосування до неї дисциплінарного стягнення за невиконання наказу про службове відрядження №233-вд від 02.08.2016 року. Стосовно вимог позивачки щодо відшкодування їй моральної шкоди, завданої порушенням її трудових прав, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Заявляючи позовні вимоги про стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн, позивачка дані вимоги не обґрунтувала доказами. Як встановлено із матеріалів справи, один із оскаржуваних наказів Філії Банку діяв лише 2 дні і після проведення службового розслідування був скасований керівництвом Філії Банку. Другий оспорюваний наказ, виданий щодо невиконання наказу прибути у відрядження, був обґрунтований спочатку поясненнями позивачки про її неналежний стан здоровя і відсутність необхідної інформації, яку запитувало керівництво Філії Банку. Однак ці підстави невиконання наказу документально не були підтверджені належними доказами з боку [PERSON]М і лише через два дні вона повідомила причину неприбуття у відрядження наявність у неї семирічної дитини. Вказаний наказ не потяг будь-яких негативних наслідків для [PERSON], вона продовжує працювати на вказаній посаді, а тому будь-яких доказів втрати нею інших життєвих звязків суду не надано. Наявні в справі медичні довідки, які свідчать про звернення [PERSON] до медичних закладів, мали місце до видання наказів про притягнення її до дисциплінарної відповідальності і повязані з іншими обставинами. Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Оскільки позивач на підставі Закону України «Про судовій збір»\~\~звільнений від сплати судового збору, то з\~\~відповідача слід стягнути\~\~на користь держави 551,20 грн. На підставі ст. 140, 147, 148, 149, 177, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial