Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про вселення та усунення перешкод в користуванні власністю звернувся [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити та вселити [PERSON] в частину будинку в [ADDRESS] в якому він є власником ? частки; зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні частиною житлового будинку та надвірних будівель в [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні земельною ділянкою в [ADDRESS], на якій розташована частина житлового будинку та надвірних будівель, які належать [PERSON] на праві часткової спільної власності з підстав, викладених у позовній заяві. Свої вимоги мотивують тим, що позивач як власник, не може користуватись своєю власністю, оскільки відповідач по справі чинить йому перешкоди, змінила в дверях замок і ключ йому не дає. Попасти в частину будинку він не має можливості. Крім того, він не може зайти на земельну ділянку з спеціалістами, щоб зробити обміри земельної ділянки, які необхідні йому для виготовлення технічної документації на землю і її послідуючої реєстрації в державній реєстраційній службі. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнали, важать їх безпідставними та просять суд відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення мотивують тим, що позивачу ніхто не чинить перешкод у користуванні вказаним ним майном. З часу придбання частини будинку вхідні двері ніхто не міняв як не мінявся замок у вхідних дверях. У відповідача є свій ключ від вхідних дверей. 17 лютого 2014 року вона побачила, як на спірній земельній ділянці по [ADDRESS] без її згоди ходять невідомі особи. Прийшовши туди вона побачила свого колишнього чоловіка [PERSON], позивача по справі, котрий перебував там з невідомим їй чоловіком. Вона задала запитання невідомому чоловіку, що він робить на їх земельній ділянці та попросила надати його документи, які посвідчують його особу, договір про надання послуг між ним та позивачем на виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Не отримавши відповіді та підтверджуючих документів від невідомого чоловіка вони з позивачем покинули територію даної земельної ділянки, після чого [PERSON] звернувся з скаргою в правоохоронні органи. Доступ до земельної ділянки є вільним. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 березня 1998 року. Рішенням Рівненського міського суду від 28 січня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано 34/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку, площею 628 кв.м. на якій розташовані об'єкти нерухомості, що знаходяться в м.Рівне, по [ADDRESS]. Рішенням Рівненського міського суду від 18 жовтня 2012 року по цивільній справі №1715/2222/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнано ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] у 34/100 частинах житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що складаються з однієї жилої кімнати «1-2» площею 13,7 кв.м., кухні «1-1», веранди «І», сараю «В», сараю «в» та огорожі «№1» та у земельній ділянці площею 0,0628 га, що знаходяться в [ADDRESS], по ? частині за кожним. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на 34/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що складаються з однієї жилої кімнати №1-2» площею 13,7 кв.м., кухні «1-1», веранди «І», сараю «В», сараю «в» та огорожі «№1» та на земельну ділянку площею 0,0628 га, що знаходяться в м.Рівне на [ADDRESS] по ? частині за кожним. 26 лютого 2014 року реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції Рівненської області за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на 17/100, що становить ? від 34/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в м.Рівне на [ADDRESS]. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Посилаючись на дану норму цивільного законодавства, позивач стверджує, що відповідач чинить йому перешкоди в користуванні частиною житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. Однак, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження жодна з обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги. Для захисту свого права щодо проживання у будинку чи його користуванні, позивач жодного разу не звертався в органи ЖЕК, правоохоронні органи з метою повідомити їх про зміну дверей, замків і недопущення його в будинок. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повністю спростувала пояснення позивача, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні власністю та повністю підтвердила пояснення відповідача дані нею в судовому засіданні. Пояснення вказаного свідка суд оцінює як належний та допустимий доказ по справі, оскільки сумнівів у їх правдивості, достовірності у суду не виникає, так як свідок попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів. Що стосується вимог позивача в частині усунення перешкод в користуванні ним земельною ділянкою в [ADDRESS], суд вважає, що і в цій частині позовні вимоги не знайшли свого підтвердження. Як вказує в своїх поясненнях позивач, що він звернувся до державної реєстраційної служби з заявою зареєструвати за ним право власності на ? частини земельної ділянки в [ADDRESS] яка виділена йому у власність за рішенням суду. Для того, щоб зареєструвати право власності на частину земельної ділянки, йому необхідно виготовити нову технічну документацію на земельну ділянку, так як необхідно присвоїти новий кадастровий номер земельної ділянки. Відповідач і в цьому чинить йому перешкоди і він не може зайти на земельну ділянку з спеціалістами, щоб зробити обміри земельної ділянки, які необхідні для виготовлення технічної документації. Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року позивач разом зі своїм знайомим приїхав на земельну ділянку в [ADDRESS] для того, щоб її попередньо оглянути, оцінити скільки будуть коштувати роботи та зробити відповідні заміри. Прибувши на територію земельної ділянки, через декілька хвилин вийшла відповідач по справі, [PERSON], яка являється співвласником даної земельної ділянки та задала запитання невідомому чоловіку, що він робить на їх земельній ділянці та попросила невідомого чоловіка надати документи, які посвідчують його особу, договір про надання послуг між ним та позивачем на виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Не отримавши відповіді та підтверджуючих документів від невідомого чоловіка вони з позивачем покинули територію даної земельної ділянки, після чого позивач звернувся з скаргою в правоохоронні органи. З дослідженого в судовому засіданні висновку по розгляду повідомлення від [PERSON] від 25 лютого 2014 року, складеного ДІМ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області [PERSON] вбачається, що 17 лютого 2014 року близько 13 год. 18 хв. до Рівненського МВ УМВС надійшло письмове звернення від [PERSON], в якому заявник просив притягнути до відповідальності свою колишню дружину [PERSON], [INFO], яка перешкоджає йому у виготовленні проектної документації на земельну ділянку за вищевказаною адресою, співвласником якої він являється згідно рішення Рівненського міського суду від 18 грудня 2012 року. Однак, перевіривши дані обставини, ДІМ Рівненського МВ УМВС [PERSON] було встановлено, що порушені заявником питання щодо перешкоджання у користуванні спільною власністю відносяться до цивільно-правових відносин та вирішується не інакше, як судами в порядку цивільного судочинства, тому в даному повідомленні відсутні дані, які б вказували на наявність кримінального чи адміністративного правопорушення. У зв'язку з чим, подальшу перевірку по даному повідомленню завершено; матеріали по факту перевірки направлено в архів Рівненського МВ УМВС. [PERSON] з даного приводу, для більш детального вирішення питання по-суті, рекомендовано звернутись до суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повністю підтвердив обставини викладені у висновку від 25 лютого 2014 року по розгляду повідомлення від [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] не спростував пояснень відповідача, а навпаки підтвердив, що між ним та позивачем договір про надання послуг на виготовлення технічної документації на земельну ділянку не укладався. Згоди відповідач на виготовлення технічної документації на земельну ділянку та її обміри не давала, в зв'язку з чим, після виникнення конфлікту з відповідачем вони з позивачем покинули територію земельної ділянки. Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. На думку суду, позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що його вимоги є законні та обґрунтовані, згоди відповідач на виготовлення технічної документації на земельну ділянку та її обміри не давала, що в свою чергу є порушенням законних прав та інтересів відповідача зі сторони позивача, тому враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed