Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 лютого 1992 року уклав шлюб зі [PERSON], який вони зареєстрували у Красноармійському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 75. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У 2007 році шлюбні відносини між ними припинені у звязку з несумісністю характерів і різними поглядами на життя. Спільне господарство між ними не ведеться також з 2007 року. Подальші відносини між ними та збереження сімї неможливі. У звязку з тим, що відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС, він вимушений звернутися до суду з позовом про його розвівання за рішенням суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і суду пояснив, що з 1992 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу з якою неповнолітніх дітей не має. З червня 2008 року після спільної поїздки до м. Львова не підтримує шлюбних відносин зі [PERSON] з тих підстав, що зникли почуття до останньої, вони мають різні бюджети. Більший період часу він мешкає в родинному будинку в с. Сухецькому Покровського району, а в квартирі в м. Покровську займає зальну кімнату, відповідачка спальню. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідачка позов визнала частково, пояснивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, але зазначає, що шлюбні відносини зі [PERSON] були припинені з 30 червня 2017 року дати весілля сина, на якому він був викритий в подружній невірності. Представник відповідача [PERSON] позов визнав часткового в частині підстав для розірвання шлюбу, але вказав на те, що подружжя припинили шлюбні відносини з 30 червня 2017 року. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 1992 року Красноармійським міським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис № 75, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 25 лютого 1992 року Красноармійським міським відділом ЗАГС Донецької області (а.с.6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку з несумісністю характерів і різними поглядами на життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети. Визначаючи момент припинення шлюбних відносин, суд виходить з доказів, наданих позивачем, а саме показань свідка [PERSON], яка зазначила, що в жовтні 2009 року після того, як її брата [PERSON] було травмовано на виробництві, і вона здійснювала за ним догляд, дізналась від [PERSON] про те, що її чоловік зрадив їй і пішов з сімї; свідка [PERSON], який підтвердив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] з 2009 року не проживають як сімейна пара після приїзду з м. Львова, батько не дає матері гроші, мати не готує батьку їжу та пере білизну, більшу частину часу батько мешкає в с. Сухецькому у батьківському будинку, коли приходить додому, - то живе у залі, а мати у спільні. 30 червня 2017 року у нього було весілля, на якому батьки дарували подарунки окремо; свідка [PERSON], який показав, що його куми [PERSON] близько 10 років припинили шлюбі відносини, позивач переважно мешкає у батьківському будинку в с. Сухецькому, а відповідач в квартирі на мікрорайоні Лазурний в м. Покровську. Сім років тому позивач отримав травму на виробництві, і його дружина не відвідувала його у лікарні, з моменту розладу відносин не готує їсти, не пере. Позивач тривалий період часу має іншу жінку. Виходячи з наведеного, суд вважає доведеною датою припинення шлюбних відносин між сторонами жовтень 2009 року. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішення суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Outcome: partial