Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом і просив зобов*язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні ? частиною сараю, що знаходиться в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області по вул. 1 Травня, 25, шляхом звільнення спірної частини сараю від своїх речей. В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що є власником ? частини спірного сараю, але не може вільно ним володіти і користуватися у зв*язку з тим, що відповідачі самовільно використовують належну йому частину для зберігання своїх речей та відмовляються вирішити спір в добровільному порядку. У суді позивач та його представник позов повністю підтримали. Відповідачі та їхній представник у суді позов не визнали та пояснили, що вони є користувачами спірного сараю, оскільки тимчасово проживають в ? частині будинку по вул. 1Травня, 25 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, яка на праві власності належить їхньому родичу [PERSON], у зв*язку з чим їм достовірно відомо, що спірний сарай був збудований нині покійними батьками останнього, а тому вони користуються усією будівлею. Третя особа [PERSON], що був залучений у справу ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду від 04.11.2015 року, діючи через свого представника відповідача [PERSON], вважав, що позов не підлягає до задоволення, оскільки увесь спірний сарай був побудований його батьками на місці старого сараю, що належав по ? частині попереднім власникам будинку, а тому у нього виникло право власності в порядку спадкування, оформлення якого на час розгляду справи у суді не закінчене. Свідок [PERSON] у суді показав, що спірний сарай відноситься до будинку покійної матері [PERSON], оскільки побудований саме за її кошти приблизно в 1985 - 1990 роках. Свідок [PERSON] показала суду, що відповідач [PERSON] є її племінником, а покійна [PERSON] - її рідна сестра. На території садиби останньої був старий сарай, яким користувалися обоє співвласників будинку та який перебував в аварійному стані, у зв*язку з чим батьки [PERSON] за власні кошти побудували новий сарай на два відділення. Попередній власник ? частини будинку не приймав участі у будівництві спірного сараю. Свідок [PERSON] показав, що відповідач [PERSON] є племінником його дружини. Особисто він приймав участь у будівництві спірного сараю на прохання батьків [PERSON] Попередній власник ? частини будинку [PERSON] не приймав участі у будівництві спірного сараю. Судом були досліджені письмові докази у справі, серед яких: - договір дарування будинку від 26.08.2014 року, згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину будинку з надвірними спорудами, в т.ч. спірного сараю, що знаходяться в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області по вул. 1Травня, 25. Сторонами у справі визнано, що вказаний договір є чинним.(а.с.4-5); - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого власником ? частини будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області по вул. 1Травня, 25 є позивач [PERSON] (а.с.6) - довідка БТІ №370 від 20.07.2015 року, згідно якої за співвласником будинку по вул. 1Травня, 25в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області [PERSON] станом на 01.01.2013 року зареєстроване право власності на ? частину вказаного будинку (а.с.7) - технічний паспорт на ? частину житлового будинку по вул. 1Травня, 25 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, згідно якого за [PERSON] зареєстровано ? частина вказаного будинку (а.с. 35-39, 64-65); - договір купівлі-продажу ? частини будинку по вул. 1Травня, 25 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, згідно якого 28.12.1979 року попередній власник [PERSON] продала, а нині покійна мати [PERSON] [PERSON] купила вказану частину спірного будинковолодіння з відповідною частиною надвірних споруд, в т.ч. сараю (а.с.40, 59-60); - договір купівлі продажу від 18.06.2004 року, згідно якого попередній власник [PERSON] продав, а [PERSON] купила ? частину спірного будинковолодіння з відповідною частиною надвірних споруд, в т.ч. сараю (а.с.41); - постанови про відмову в порушенні кримінальних справ від 20.10.2009, 24.12.2011, 03.04.2012, 30.04.2012 року, з яких вбачається, що між сторонами тривалий час існує спір за право користування спірним сараєм ( а.с.а.с. 42-45); - заяву [PERSON] до Корсунь-Шевченківського районного суду про залучення його у справу, з якої вбачається, що останній є спадкоємцем [PERSON] та [PERSON], але на даний час в установленому законом порядку спадкове майно не оформив та не отримав правоустановлючі документи (а.с.50, 70); - свідоцтво про смерть [PERSON] 10.11. 1997 року матері [PERSON] (а.с.55); - свідоцтво про смерть [PERSON] 11.11.2005 року- батька [PERSON] (а.с.56); - свідоцтво про народження [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] (а.с.57); - генеральний план (схема), з якого вбачається, що на території спірного будинку володіння мається житловий будинок та ятка( сарай) (а.с.61); - акт приймання індивідуального будинковолодіння від 28.12.1968 року, з якого вбачається, що саме цього числа попередній власник [PERSON] здала в експлуатацію житловий будинок та сарай (а.с.62); - копії накладних та квитанцій щодо придбання будівельних матеріалів за період з 1979 року по 1982 роки, що були надані відповідачами на підтвердження реконструкції існуючого сараю (а.с.66-68, 108-110); - генеральний план та дозвіл на виконання будівельних робіт від вересня 1959 року, яким попередньому власнику [PERSON] було надано дозвіл на будівництво, в т.ч. глинобитного сараю розміром 4*6 метрів (а.с.75, 76); - рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21.12.2004 року, яким було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.90); - акт від 29.12.2015 року, яким сусіди відповідачів по справі підтвердили факт реконструкції покійною [PERSON] спірного сараю (а.с.106-107); - висновок судової будівельно-технічної експертизи №1-1/16 від 11.01.2016 року, згідно якої спірний сарай має розміри 7,65*4,91 метра, побудований із керамічної цегли та зданий в експлуатацію (згідно технічної документації) в 1968 році ( а.с.а.с.112-138). Допитаний у суді судовий експерт [PERSON] показав, що за наслідками проведеної судової експертизи ним не було виявлено будь-яких змін в правоустановлючих документах щодо реконструкції спірного сараю, а тому він зробив висновок про здачу його в експлуатацію саме у 1968 році. Таким чином, вислухавши пояснення сторін у справі, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником ? частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд по по вул. 1Травня, 25 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, в т.ч. ? частини спірного сараю. Власниками іншої ? частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд по по вул. 1Травня, 25 в м.Корсуні-Шевченківському Черкаської області, в т.ч. ? частини спірного сараю, за свого життя були [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є спадкоємцем останніх, але правоустановлючих документів на спадкове майно ним не отримано, в т.ч. ? частини спірного будинковолодіння. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] є родичами [PERSON], у зв*язку з чим, враховуючи його відсутність в Україні, тимчасово проживають в іншій ? вказаного будинку та користуються усім сараєм, що розташований у спірному домоволодінні. На час розгляду справи у суді спірний сарай не поділений в натурі між співвласниками. Одноособове використання відповідачами спірного сараю створює перешкоди позивачу у вільному користуванні вказаною надвірною спорудою. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦКУкраїни право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦКУкраїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно приписів ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Аналіз наданих сторонами доказів вказує на те, що позивач у справі на законних підставах вимагає усунути перешкоди у володінні і користуванні належним йому нерухомим майном, оскільки відповідачі, не будучи власниками вказаного майна, помилково вважаючи його власністю іншої особи, одноособово використовують спірний сарай, чим чинять перешкоди власнику такого майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення шляхом звільнення ? частини приміщення сараю від речей відповідачів. Разом з тим, суд критично, як спробу вирішити спір на свою користь, оцінює твердження відповідачів та третьої особи у справі щодо належності [PERSON] усієї будівлі сараю, оскільки будь-яких правоустановлючих документів про належність саме [PERSON] всієї будівлі сараю на даний час не існує, а наданий суду акт про реконструкцію спірного сараю не може підмінювати собою правоустановлючих документів на спірну будівлю. Задовольняючи позов суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved