Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Бімер», [PERSON] про визнання недійсним договору комісії, визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, стягнення судових витрат звернувся [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати недійсним: договір комісії №009269 та договір комісії №009268 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бімер» (м.Рівне, вул.Енергетиків, 4, код ЄДРПОУ 37574538) та [PERSON] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №6329/18/009269 та договір купівлі-продажу транспортного засобу №6329/18/009288 від 23 травня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Бімер» (м.Рівне, вул.Енергетиків, 4, код ЄДРПОУ 37574538) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник відповідача ТзОВ «Бімер» не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнали та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у письмовому відзиві на позов. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач по справі народився [INFO] в м.Ровно. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 8 травня 1961 року Міськбюро ЗАГС м.Ровно з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Ровно. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть (повторне) серії [NUMBER] виданого 23 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №1808. Після його смерті спадщину прийняли позивач [PERSON] та його матір - дружина померлого [PERSON] (донька померлого та сестра позивача [PERSON] не подавала заяву про прийняття нею спадщини у спадковій справі №101/2013). [INFO] померла матір позивача [PERSON] і все належне їй майно за законом успадкував позивач [PERSON] . В подальшому, як пояснив представник позивача, а саме у серпні 2018 року його довірителю стало відомо з відкритих інформаційних джерел про те, що [PERSON] на правах користування має легковий автомобіль ВАЗ-2103, 1973 року випуску та автомобільний причеп ММЗ-81021, 1993 року випуску, а власником цього транспортного засобу є його батько. [PERSON] будучи кандидатом на посаду спеціаліста-землевпорядника Радухівської сільської ради скерував 25.06.2018 року до НАЗК власну Е-декларацію за 2017 рік у якій зазначив, що він на правах користування має автомобіль та причіп, а власником цих транспортних засобів є померлий батько позивача. 16 січня 2019 року позивач звернувся до ГУНП України в Рівненській області з заявою про виявлені обставини фальсифікації [PERSON] інформації у власній Е-декларації. Згідно відповіді Управління захисту економіки в Рівненській області від 27 лютого 2019 року вбачається, що у відповідності до відомостей бази даних МВС України до 24.05.2018 власником автомобіля ВАЗ-2103, 1973 р.в. та причіпу ММЗ-81021, 1994 р.в. значився [PERSON] 24.05.2018 здійснена державна реєстрація права власності на автомобіль ВАЗ-2103 та причіп ММЗ-81021 на [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу та договорів комісії від 23.05.2018. З дослідженого в судовому засіданні витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження: 12019180010001258, дата реєстрації провадження: 01.03.2019; правова кваліфікація: ст.358 ч.4 КК України. Короткий виклад обставин, що мають свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 01.03.2019 до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт о/у сектора УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ Панасюка В.В. про те, що в ході опрацювання інформації було встановлено факт підроблення та використання договорів комісії [PERSON] , який 23.05.2018 в м.Рівне, придбав автомобіль марки ВА-2103, 1973 р.в. та причіп ММЗ-81021, 1994 р.в. у [PERSON] . Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні довіреності від 01 серпня 2008 року посвідченої Павлюк Т.С., приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2365 [PERSON] (ідентиф. № [NUMBER] ), що мешкає в [ADDRESS] , діючи на підставі укладеного між ними договору доручення, уповноважив: [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , [PERSON] , що мешкає там само, [PERSON] , що мешкає там само, кожен з яких діє самостійно розпоряджатися (керувати, продавати, заставляти, здавати в оренду, знімати з обліку та ставити на облік в органах ДАІ тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) [NUMBER] виданого Рівненським ОРЕВ ДАІ 31.10.1973 автомобілем марки ВАЗ-2103, 1973 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] зареєстрований Рівненським ОРЕВ ДАІ 31.10.1973 року. Для цього надає їм права, викладені у довіреності. Довіреність видана з правом передоручення та виїзду (у встановленому законодавством України порядку) транспортним засобом за кордон і дійсна до першого серпня дві тисячі вісімнадцятого (01.07.2018) року. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні довіреності від 01 серпня 2008 року посвідченої Павлюк Т.С., приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №2366 [PERSON] (ідентиф.№ [NUMBER] ), що мешкає в [ADDRESS] , діючи на підставі укладеного між ними договору доручення, уповноважив: [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , [PERSON] , що мешкає там само, [PERSON] , що мешкає там само, кожен з яких діє самостійно розпоряджатися (керувати, продавати, заставляти, здавати в оренду, знімати з обліку та ставити на облік в органах ДАІ тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) № [NUMBER] виданого рівненським МРЕВ ДАІ 21.10.1994 року автопричепом марки ММЗ-81021, 1993 року випуску, двигун №-, шасі № [NUMBER] , кузов №-, реєстраційний № [NUMBER] зареєстрований Рівненським МРЕВ ДАІ 21.10.1993 року. Для цього надає їм права, викладені у довіреності. Довіреність видана з правом передоручення та виїзду (у встановленому законодавством України порядку) транспортним засобом за кордон і дійсна до першого серпня дві тисячі вісімнадцятого (01.07.2018) року. З дослідженої в судовому засіданні розписки від 01 серпня 2008 року с.Іскра вбачається, що «Я, [PERSON] народився [INFO] село Іскра Рівненського району Рівненської області. Паспорт [NUMBER] виданий Рівненським ГО УМВД України Рівненської обл. 07 березня 2002 року, проживаю в даний час в [ADDRESS] , продав автомобіль марки ВАЗ 2103, 1973 року випуску, двигун № [NUMBER] , шасі № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] реєстраційний № [NUMBER] зареєстрований Рівненським ОРЕВ 31.10.1973 року належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) [NUMBER] та автопричеп марки ММЗ 81021, 1993 року випуску, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] належний мені на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) № [NUMBER] виданого МРЕВ ДАІ 21.10.1994 року і зареєстровано Рівненським МРЕВ ДАІ 21.10.1993 року за суму 1950 у.о.». Відповідно до ч.1 ст.247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Вищезазначені довіреності на розпорядження транспортним засобом та автопричепом складені 01 серпня 2008 року та дійсні до 01 серпня 2018 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст.248 ЦПК України представництво за довіреністю припиняється у разі: смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків. З моменту смерті батька - [INFO] , та в подальшому матері - [INFO], позивач який прийняв спадщину після їх смерті не оспорював розпорядження транспортним засобом та причепом, не отримував свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно та не реєстрував за собою право власності на це майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації, відповідно до закону. Тому, враховуючи відсутність свідоцтва про право на спадщину на транспортний засіб та причіп, інтереси позивача оспорюваними правочинами не порушені. 23 травня 2018 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою на ім`я начальника ТСЦ 5641 про проведення перереєстрації на нового власника за дог. Купівлі-продажу (СГ) і надати платні послуги згідно постанови КМУ від 04.06.2007 №795 та Наказу МВС України від 10.02.2012 №103, а саме транспортного засобу: легковий седан-В ВАЗ 2103, 1973 року випуску, номер двигуна [NUMBER] . 23 травня 2018 року між ТОВ «БІМЕР» та [PERSON] , в особі [PERSON] було укладено договір комісії, відповідно до якого комісіонер зобов`язується за доручення комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу (який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу, марка: ВАЗ 2103 СЕДАН-В, 1973 року випуску, колір червоний, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] за 4500,00 грн. 23 травня 2018 року між ТОВ «БІМЕР», який є комісіонером та діє у відповідності до п.8 Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 р. та на підставі укладеного з власником транспортного засобу договір комісії №009269 від 23.05.2018 в особі відповідального [PERSON] і [PERSON] уклали цей договір про таке: на умовах даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марка: ВАЗ модель 2103 СЕДАН-В, 1973 року випуску, колір червоний, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за власником транспортного засобу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник підтримали подану заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як було зазначено вище, батько позивача помер - [INFO] , а матір позивача померла [INFO] . Після їх смерті позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори та прийняв спадщину, спочатку після смерті батька, потім після смерті матері, про що сам підтвердив долученими до позовної заяви та в подальшому до цивільної справи письмовими доказами, а саме кс.копіями заяв про прийняття спадщини, про видачу свідоцтв про право власності на майно, копіями витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі, та самими свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с.12-36, 121-127). Крім того, позивач у письмових поясненнях зазначав, що про наявність у батька транспортного засобу та причепу йому було достовірно відомо, оскільки батько більшу частину свого життя користування транспортним засобом одноособово, а він, хоча і мав водійські права, ніколи не висловлював бажання їздити на батьківському автомобілі. І коли в середині 2000 років батько наполегливо хотів переоформити на нього машину, він сам запропонував віддати її комусь із надійних і відповідальних односельчан, оскільки на той час батько проживав в селі, і при цьому він вважав, що у такому випадку хтось буде одночасно і доглядати за машиною, і знаходячись завжди поруч, у разі потреби задовольняти прохання батька, якщо йому треба буде кудись з`їздити або щось перевезти (а.с.152). Зі свого боку позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності та не наведено поважних причин його пропуску. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що оскільки стороною у справі відповідачем та його представником зробленою заяву про застосування позовної давності до винесення судом рішення, а позивачем дійсно пропущено строк позовної давності при зверненні до суду з позовом, а тому сплив позовної давності та наявність заяви відповідача про застосування позовної давності є підставою для відмови у позові. Тому з цих підстав слід відмовити позивачу у задоволенні позову. Оскільки судом позивачу відмовлено в задоволенні позову, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed