Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

в позові вказано, що позивач надавав послуги теплопостачання квартири, в якій проживає відповідачка. Відповідачка зобовязана щомісячно проводити оплату наданих послуг. Станом на 01.06.2015 року заборгованість відповідачки за надані послуги теплопостачання становило 1100,36 грн., яку позивач просив стягнути. Відповідачка не з`явилась в судове засідання. Судом встановлено наступні обставини. Згідно розрахунку заборгованість відповідачки за надані послуги теплопостачання становила 1100,36 грн. Ухвалою від 08.12.2014 року скасовано судовий наказ від 11.09.2014 року про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за послуги теплопостачання. 26.11.2015 року представник позивача подала клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу, оскільки в ході розгляду справи відповідачкою оплачено основну суму боргу, а стягнути судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243,60 грн. 21.03.2016 року представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, в які просила попередньо подане клопотання від 26.11.2015 року залишити без розгляду, зменшити розмір позовних вимог на суму 1100,36 грн. та стягнути з відповідачки судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 243,60 грн. Згідно довідки за опалення від 25.11.2015 року відповідачкою оплачено 1101 грн. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В ч.3 ст.27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Звернення до суду мало місце 07.07.2015 року, до погашення відповідачкою спірної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред'явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. З огляду на те, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачкою після пред'явлення позову та подав до суду клопотання в якому просить стягнути з останньої понесені ним судові витрати, то за правилами ч.1 ст.89 ЦПК України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість такої вимоги та необхідність її задоволення. При цьому з урахуванням вищенаведеного у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості слід відмовити, у зв'язку з погашенням боргу відповідачкою. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved