Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 28 липня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/2184/82/1427, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 22000 доларів США строком на 120 місяців, із сплатою 14,00% річних за користування кредитом, [PERSON] в свою чергу зобовязалась здійснювати повернення кредиту щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами розмірі згідно графіку погашення платежів. В забезпечення належного виконання зобовязань, 28 липня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №014/2184/82/1427, за умовами якого, поручитель взяв на себе зобовязання з повернення кредитних коштів, неустойки, відсотків. Однак, позичальник [PERSON] за кредитним договором, взятих на себе зобовязань не виконала, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №014/2184/82/1427 від 28 липня 2008 року в сумі 16054,20 доларів США, що еквівалентно 353117,67 грн. 69 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час судового розгляду повідомлялися в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд. заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «[PERSON] банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договорів №014/2184/82/1427 в сумі 22000 доларів США строком на 120 місяці, із сплатою 14,00% річних за користування кредитом. В забезпечення належного виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, 28 липня 2008 року було укладено договір поруки №014/2184/82/1427 між ВАТ «[PERSON] банк Аваль» та [PERSON] за п.2.2. яких поручитель взяв на себе зобовязання відповідати по борговим зобовязанням боржника, які виникають з умов кредитного договору. Відповідачі взяті на себе зобовязання виконували не належним чином, внаслідок чого їх заборгованість перед банком відповідно до розрахунку станом 15 липня 2015 року становить 16054,20 доларів США, з яких 11730,33 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 1166,19 доларів США заборгованість по відсоткам, 3157,68 доларів США пеня. Дані обставини підтверджуються кредитним договором №014/2184/82/1427 від 28 липня 2008 року, договором поруки № 014/2184/82/1427 від 28 липня 2008 року, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В силу ст.554 ч.ч.1, 2 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно п. 9.1 Договору - у випадку порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом більше ніж на три банківських дня, позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 1 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ «[PERSON] Аваль», яке відповідно до умов кредитного договору вправі достроково стягнути солідарно із [PERSON]. [PERSON] неповернутий кредит, проценти за користування коштами, пеню. Судові витрати по справі становлять 3531 грн. 18 коп. і розподіляються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved