Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

В Рівненський міський суд звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Представник позивача [PERSON] позов підтримала і пояснила, що 27.11.2011 року в КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації за позивачем [PERSON] на підставі ухвали Рівненського міського суду від 15 березня 2007 року про визнання мирової угоди зареєстроване право власності на 8543/10000 часток квартири [ADDRESS]. За відповідачем [PERSON] Григоровичем КП РМБТІ 26.11.2008 року зареєстроване право власності на 1457/10000 часток зазначеної квартири на підставі мирової угоди, визнаної ухвалою Рівненського міського суду від 15 березня 2007 року. Вказана квартира належала батьку позивача та відповідача [PERSON], який помер 28 липня 2006 року. Після його смерті відкрилась спадщина на цю квартиру для спадкоємців першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України синів [PERSON], [PERSON] та дружини [PERSON]. Право власності за [PERSON] було зареєстроване КП РМБТІ після його смерті 13.12.2006 року на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Рівненського міського суду від 29.06.2006 року у цивільній справі № 2-6136/06 р., що є порушенням ч. 4 ст. 25 ЦК України. Реєстрація спадкоємцями не оскаржувалась. Спадщину після смерті батька позивач прийняв своєчасно шляхом подання заяви в Другу рівненську державну нотаріальну контору. Дружина померлого [PERSON] оформляти свої спадкові права відмовилась належно поданою нотаріусу заявою. Відповідач [PERSON] в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався, разом з батьком не проживав та не був зареєстрований із спадкодавцем, з заявою до суду про продовження строку на прийняття спадщини також не звертався, а тому спадщину не прийняв. Не дивлячись на неприйняття спадщини, відповідач [PERSON] оформив спадщину на своє імя іншим незаконним шляхом, а саме на підставі мирової угоди та ухвали Рівненського міського суду від 15.03.2007 року про затвердження мирової угоди у цивільній справі за його позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. А в 2015 році відповідач почав вимагати у позивача звільнити частину спадкової квартири, хоча до цього не претендував на проживання в ній. 19 березня 2015 року [PERSON] звернувся в Рівненський міській суд з заявою про видачу йому копії мирової угоди та копії ухвали суду про визнання мирової угоди від 15.03.2007 року, на що отримав лист за підписом голови Рівненського міського суду про неможливість видати копії цих документів у звязку з тим, що згідно обліково-статистичних даних у 2006-2007 роках заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно суду не надходила. Подана позивачем апеляційна скарга на ухвалу Рівненського міського суду від 15.03.2007 року апеляційним судом не розглянута. Вважає, що відповідач набув майно, а саме частину квартири № 2 за рахунок відповідача без достатньої правової підстави, а тому зобовязаний його йому повернути. Просить позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, подала суду письмові заперечення. Зазначила, що 15 березня 2007 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області визнано за [PERSON] право власності на частину квартири № 2, розташовану на земельній ділянці на вулиці Тернопільській, 42 в м. Рівне, що належала померлому 28 липня 2006 року [PERSON]. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0350 га по вул. Тернопільській, 42 в м. Рівне відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2014 року, на якій знаходяться належні йому на праві приватної власності квартира № 1 та частина квартири № 2. Інша частина квартири № 2 належить його брату позивачу по справі [PERSON] відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 15.03.2007 року. З моменту набуття права власності на квартиру № 2 відповідач неодноразово звертався до позивача щодо виселення з належних йому приміщень, але [PERSON] не реагує на звернення та навмисно не виселяється. Вказує на непорушність права власності, закріплене нормами ЦК України, яке [PERSON] захищає шляхом звернення в Рівненський міський суд з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Вважає, що [PERSON], за яким право власності на спадкове майно було визнане на підставі ухвали Рівненського міського суду від 15.03.2007 року про визнання мирової угоди, набув його законним способом. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення у звязку з наступним. Судом встановлено, що право власності на 8543/10000 часток квартири [ADDRESS], що складається з ванни 1-8 площею 2,9 кв. м, тамбура 1-7 площею 2,8 кв. м, коридора 1-1 площею 13,2 кв. м, жилої кімнати 1-3 жилою площею 12,2 кв. м, жилої кімнати 1-4 жилою площею 12, 4 кв. м, жилої кімнати 1-5 жилою площею 11, 8 кв. м, надвірних будівель: навісів Ж-1 та Д-1, зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] на підставі ухвали Рівненського міського суду від 15.03.2007 року та підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 32706721, виданим Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 27.12.2011 року. Заява [PERSON] про реєстрацію за ним права власності на 8543/10000 часток квартири [ADDRESS] на підставі ухвали Рівненського міського суду від 15 березня 2007 року в матеріалах інвентаризаційної справи КП РМБТІ відсутня. Реєстрація проведена на підставі довіреності [PERSON] на імя [PERSON], посвідченої консулом України в Чеській Республіці 24 вересня 2010 року за реєстровим № 570/6-386, з обсягом повноважень виключно на оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON] та реєстрації в бюро технічної інвентаризації свідоцтва про право на спадщину. Право власності на 1457/10000 часток квартири [ADDRESS], що складається з жилої кімнати 1-6 жилою площею 10, 5 кв. м, кухні 1-2 площею 8,4 кв. м, коридора 1-9 площею 1,2 кв. м, зареєстроване на праві приватної власності за [PERSON] на підставі мирової угоди, визнаної ухвалою Рівненського міського суду від 15.03.2007 року, та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21048126, виданим Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 26.11.2008 року. В матеріалах інвентаризаційної справи, ксерокопія якої долучена до судової справи, а оригінал оглянутий в судовому засіданні, відсутня мирова угода з підписами сторін від 15 березня 2007 року, укладена в ході розгляду Рівненським міським судом цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що є порушенням реєстратором КП РМБТІ [PERSON] Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5. Текст мирової угоди також не був наданий сторонами суду через її відсутність. У листі Рівненського міського суду за підписом голови суду [PERSON] від 21.04.2015 року, адресованого [PERSON] на його заяву від 19.03.2015 року видати копію мирової угоди та копію ухвали про визнання мирової угоди від 15 березня 2007 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, повідомляється про неможливість видати копії запитуваних документів у звязку з тим, що згідно обліково-статистичних даних у 2006-2007 роках заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно суду не надходила. Аналогічну інформацію містить відповідь Рівненського міського суду за підписом керівника апарату Рівненського міського суду [PERSON] від 22.01.2018 року. Таким чином, суд приходить до висновку про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] у частці розміром 8543/10000 та за [PERSON] у частці розміром 1457/10000 без належної правової підстави. Право власності на квартиру [ADDRESS] належало [PERSON], який є батьком [PERSON] та [PERSON]. Після його смерті 28 липня 2006 року відкрилась спадщина на вказану квартиру для спадкоємців першої черги дітей [PERSON], [PERSON]. та дружини [PERSON]. Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який прийняв спадщину, є його син [PERSON]. В матеріалах спадкової справи до майна [PERSON], ксерокопія якої надана Другою рівненською державною нотаріальною конторою на запит суду, є заява [PERSON] про прийняття спадщини від 23 січня 2007 року. Заява від [PERSON] відсутня, що свідчить про неприйняття спадщини. В матеріалах спадкової справи також відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджує відсутність перешкод для оформлення спадщини в нотаріальній конторі та необхідності звернення до суду за визнанням права власності на спадкове майно. Оскільки на сьогоднішній день реєстрація за [PERSON] та [PERSON] права власності на вказане нерухоме майно не скасована та є чинною, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права на спадкове майно в сенсі положень ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, які зазначені позивачем як підстава заявленого позову. На підставі ст.ст. 81, 89, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed