Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В поданому до суду позові [PERSON] посилається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого по вул. Рильського, 33 в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області. В даному будинку зареєстрована відповідач, як член її сімї співмешканка її сина, однак вже більше одного року відповідач з сином позивача спільно не проживають. 22.04.2015 року вона звернулася до начальника Сокирянського РС УДСМУ в Чернівецькій області з письмовою заявою про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в її будинку, однак 30.04.2015 року їй було відмовлено в задоволенні заяви та рекомендовано звернутися до суду. Посилаючись на ст.ст.319, 391, 405 ч.2 ЦК України просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належному їй на праві власності будинку, розташованому по вул.Рильського, 33 в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності, надала свою згоду на заочний розгляд справи. Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася та про причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подала. За таких обставин, у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України судом розглянуто справу без присутності сторін, на підставі наявних в ній доказів, тобто заочно. Дослідивши наявні в цивільній справі докази, суд встановив, що згідно договору кулівлі-продажу, посвідченого 14.08.1998 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №435, [PERSON] є осноосібним власником житлового будинку, розташованого по вул. Рильського, 33 в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області і її право власності зареєстровано в Чернівецькому ОБТІ 27.01.2000 року в реєстрову книгу №3 на сторінці №37 за реєстровим номером 431. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району №863 від 21.04.2015 року, а також витребуваною судом в порядку ч.3 ст.122 ЦПК України довідкою підтверджується, що [PERSON], як бувший члени сімї [PERSON] - невістка, зареєстрована в належній позивачу будинку по вул. Рильського, 33 в с.Вашківці. Актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], складеним працівниками Вашковецької сільської ради, підтверджується, що в будинку позивача разом з нею зареєстровані: бувша співмешканка сина власниці [PERSON] та онук [PERSON], [INFO], які з квітня 2014 року по даний час в будинку фактично не проживають. Рішенням завідувача Сокирянським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 30.04.2015 року відмовлено [PERSON] у знятті [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку, розташованому за адресою: вул. Рильського, 33 в с.Вашківці Сокирянського району Чернівецької області та запропоновано з даного питання звернутися в суд. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У (надалі Закон) реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.7 вищезазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, питання реєстрації місця проживання особи відносяться до категорії понять, які регулюються житловим законодавством. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутня в даному будинку з квітня 2014 року, тобто більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому її місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом, тому позовні вимоги суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. В позовній заяві позивач не наполягала на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат, тому суд не вирішує питання про їх стягнення. На підставі ст. 405 ч.2 ЦК України та

Outcome: approved