Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

В позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що 01 березня 2002 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері лишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,32 га. на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Ш-ЗП №005101; житловий будинок по вул. Шевченко, 20 в с. Маячка Василівського району Запорізької області, правовстановлюючі документи на який, що підтверджували б право власності спадкодавця на нього, на теперішній час відсутні. З 10 жовтня 1960 року по день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. На день її смерті з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Заповіту за життя [PERSON] не складала. Позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини після померлої матері [PERSON], але їй листом нотаріуса від 07 лютого 2019 року було надано розяснення про те, що спадкоємець, який проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину і було запропоновано надати документи про спільне проживання зі спадкодавцем або звернутися до суду для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Станом на лютий 2019 року шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив. Позивач зазначає, що після смерті матері вона перебувала у скрутному матеріальному становищі, не мала коштів для отримання юридичної допомоги, для оформлення спадщини, у питаннях прийняття спадщини та її оформлення є юридично необізнаною особою, а тому пропустила строк прийняття спадщини. З огляду на викладене, просила суд визнати вказані причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої 01 березня 2002 року матері [PERSON], протягом шести місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В зустрічній\~позовній заяві\~позивач [PERSON]\~зазначала,\~що після смерті її матері лишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,32 га. на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Ш-ЗП №005101; житловий будинок по вул. Шевченко, 20 в с. Маячка Василівського району Запорізької області, правовстановлюючі документи на який, що підтверджували б право власності спадкодавця на нього, на теперішній час відсутні. З 10 жовтня 1960 року по день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. На день її смерті з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Заповіту за життя матір не складала, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Після звернення [PERSON] до нотаріуса для оформлення спадщини після померлої матері, нотаріусом відмовлено та надано розяснення про те, що вона пропустила строк прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку прийняття спадщини. Зустрічний позивач зазначає, що станом на лютий 2019 року шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив. Після смерті матері вона перебувала у скрутному матеріальному становищі, не мала коштів для отримання юридичної допомоги для оформлення спадщини, у питаннях прийняття спадщини та її оформлення є юридично необізнаною особою, а тому пропустила строк прийняття спадщини. З огляду на викладене [PERSON] просить суд визнати вказані причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON], протягом шести місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В підготовче судове засідання первісний позивач та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги визнає у повному обсязі. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON]В не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає у повному обсязі. В підготовче судове засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві (частина\~1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що 01 березня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖС №436189 (а.с.9). Той факт, що первісний позивач [PERSON] є донькою померлої підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серія VII-УР №0879011 (а.с.9) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія № ІІ-ЖС №345991 (а.с.9 зворот). Той факт, що зустрічний позивач [PERSON] є донькою померлої підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серія VII-УР №0876907 (а.с.11) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серія № ІІ-ЖС №338595 (а.с.10). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЗП №005101, виданого Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за №943, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скельківської сільської ради Василівського району (а.с.11). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу [PERSON] після смерті 01 березня 2002 року [PERSON] 29 грудня 2003 року заведена спадкова справа №472/2003. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру №55337841 від 02 березня 2019 року вбачається, що станом на 02 березня 2019 року спадкова справа є чинною (а.с.31, 32). Суд зазначає, що вказані первісним та зустрічним позивачами причини пропуску для прийняття спадщини після смерті їх матері, зокрема, скрутне матеріальне становище, відсутність коштів для отримання юридичної допомоги для оформлення спадщини та ін. є поважними причинами, а також враховуючи факт визнання первісного і зустрічного позову відповідачами, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову первісного та зустрічного позовів.

Outcome: approved