Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення суми за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви та його представник в ході судового засідання посилалися на те, що 23.03.2011 року позивач позичив [PERSON] 50000,00 доларів США, що в еквіваленті складало 399 650,00 грн, які були передані відповідачу під розписку та їх передача була засвідчена підписом останнього. Крім того, відповідач зобов'язався сплачувати щомісячно 3000,00 грн за користування коштами. 02.02.2013 року відповідач разово сплатив 1500,00 грн. За умовами розписки [PERSON] зобов'язався повернути отриманні гроші до 23.06.2011 року, проте відповідач до теперішнього часу гроші не повернув. На підставі викладеного, просили суд: · стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 485150,00 грн. з урахуванням суми боргу та відсотків; · стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3555,70 грн - судового збору. Відповідач - [PERSON] в судові засідання не з'являвся, свого представника не направив, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином шляхом судових викликів та через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я », про причини своєї неявки суду не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] 23.03.2011 року позичила [PERSON] 50000,00 доларів США, що в еквіваленті складало 399 650,00 грн, які були передані відповідачу під розписку та їх передача була засвідчена підписом останнього. Крім того, відповідач зобов'язався сплачувати щомісячно 3000,00 грн за користування коштами. 02.02.2013 року відповідач разово сплатив 1500,00 грн. За умовами розписки [PERSON] зобов'язався повернути отриманні гроші до 23.06.2011 року, проте відповідач до теперішнього часу гроші не повернув як і не сплатив відсотки за користування. Аналізуючи вищевикладене , суд приходить до висновку, що вищезазначена розписка за своєю правовою природою є договором позики та виниклі правовідносини регулюються договірними відносинами. Так, відповідно до умов ст. ст.1046-1047, 1049,1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог і вважає можливим стягнути з відповідача на користь [PERSON] 485150,00 грн. з урахуванням суми боргу та відсотків. Разом з тим до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3555,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved