Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 23.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 20.01.2015 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 29 645 грн. 69 коп., в тому числі: · заборгованість за кредитом 3 000 грн. 00 коп.; · заборгованість по процентам за користування кредитом 15 412 грн. 80 коп.; · заборгованість з комісії за користування кредитом - 9 345 грн. 00 коп.; · штраф (фіксована частина) - 500 грн.; · штраф (процентна складова) 1 387 грн. 89 коп. Позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому змушений звертатися до суду та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 645 грн. 69 коп. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 23.09.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 10-16). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 20.01.2015 року сума боргу становить 29 645 грн. 69 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 3 000 грн. 00 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 15 412 грн. 80 коп.; заборгованість з комісії за користування кредитом - 9 345 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) 1 387 грн. 89 коп. (а. с. 6-9). У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не наведено обґрунтований розрахунок заборгованості щодо неустойки (штрафів), а також суд приймає до уваги всі обставини справи в їх сукупності, а саме явна невідповідність наслідків порушення зобовязання, принципи розумності та справедливості, вважає можливим відмовити у стягненні неустойки (штрафів) з відповідача. Згідно ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконував належним чином зобовязань за кредитним договором, позовні вимоги в частині заборгованості по кредиту та процентам законні та обґрунтовані, у звязку із чим підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 296 грн. 46 коп., тому судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволеної вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial