Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

в позовній заяві, яка надійшла до суду 23 червня 2020 року, позивач [PERSON] вказала, що вона є власником буд. [ADDRESS] . У зазначеному будинку зареєстрована мати продавця вищевказаного будинку [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Однак вона є з 03 вересня 2018 року не мешкає у будинку. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в повному обсязі користуватись правом власності, змушує сплачувати зайві комунальні послуги, не дає можливості отримати субсидію. Тому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житлом в будинку [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду її представник [PERSON] надав заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без його участі та участі позивача. В заяві не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлениа. Суд, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Суд встановив, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу частки у праві власності на житловий будинок від 03 вересня 2018 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6-7). Зі змісту договору вбачається, що позивач придбала вищезазначений житловий будинок у [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу зареєстрована у житловому будинку [ADDRESS] , але остання фактично в будинку не проживає з 03 вересня 2018 року, що підтверджується домовою книгою, інформацією від Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, актом від 19 червня 2020 року (а.с.8-12, 14). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що із припиненням права власності [PERSON] , яка є донькою відповідача [PERSON] , на житловий будинок [ADDRESS] , відповідач втратила право користування цим житловим будинком, що є підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved