Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В серпні 2014 року в суд надійшов позов [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Рівненської міської ради, про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожного. В позовній заяві зазначено, що з відповідачем перебував в шлюбі із жовтня 1997 року, від шлюбу є вищевказані неповнолітні сини, котрі після розірвання шлюбу за рішенням суду залишені проживати із матір»ю через відсутність житлових умов для того, щоб забрати синів. На даний час, придбавши житло він має намір забрати синів до себе. Однак, відповідач не виконує батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням синів, зловживає спиртними напоями. Умисно погіршила житлові умови дітей, продавши двокімнатну квартиру, не створила належних умов для проживання дітей в новопридбаній квартирі [ADDRESS], де проживає із своїм співмешканцем [PERSON], який вчинив насильство стосовно старшого сина [PERSON], за що в червні 2014 року був засуджений вироком Рівненського міського суду за ст. 125 ч.1 КК України. [PERSON] не вжила заходів щодо захисту прав дитини. У зв'язку із ситуацією, яку створила [PERSON], обидва неповнолітні сини вимушено проживають в баби, матері позивача, в селі Невірків Корецького району Рівненської області, старший [PERSON] щодня їздить звідти в школу, а менший син [PERSON] ходить там в місцеву школу. Внаслідок зазначених дій відповідачка допустила ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо дітей та своєю поведінкою шкодить інтересам дітей, що є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо дітей, відповідно п.2ч.1 ст.164СК України. Згідно положень ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачку від обов'язку щодо утримання дітей. Письмових заперечень відповідача, належним чином неодноразово повідомленої про час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, на позовну заяву до суду не надійшло. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Додатково пояснив обставини позову, вказав, що фактично не проживають діти із відповідачем в квартирі більше року, відповідач добровільно повністю самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей у вказаний період, саме власною негативною поведінкою та вселенням співмешканця позбавила дітей можливості фактично живати в квартирі за постійним місцем проживання протягом цього часу. Відомо, що відповідач разом із співмешканцем зловживають спиртними напоями. Станом на теперішній час, з урахуванням тривалого знаходження позову в суді, поведінка відповідача та відношення до батьківських обов'язків не змінились, вона байдуже відноситься до позову, не з'явилась на засідання опікунської ради та до суду. Діти не змогли прибути в судове засідання, перебуваючи в селі, але вони підтримували вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки. Вважає за доцільне розглянути справу без участі повідомленого за постійним зареєстрованим місцем проживання про судовий розгляд справи відповідача на підставі наявних доказів з ухваленням заочного рішення. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про час і місце судового розгляду справи у встановленому порядку по зареєстрованому місцю постійного проживання, в судове засідання повторно не з'явилась. З урахуванням згоди позивача та думки учасників судового розгляду в інтересах дитини, вважається можливим та доцільним вирішення справи без участі відповідача з ухваленням заочного рішення на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Корнієнко О.А. вважає доцільним задоволення позовних вимог в інтересах дітей на підставі підтверджених обставин невиконання відповідачем батьківських обов'язків, не створення належних умов по вихованню, навчанню і розвитку дітей, за що остання притягнута до адміністративної відповідальності, та шкідливого впливу на дітей, згідно досліджених доказів, проведених опікунською радою обстежень, висновку органу опіки і піклування Рівненського міськвиконкому від 27 листопада 2014 року №08-4351, також байдужого ставлення відповідачки, яка викликалася і не з'явилася на засідання опікунської ради і до суду. Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка записана матір»ю неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], народжених відповідачкою в шлюбі із позивачем. На підставі рішення Рівненського міського суду, в травні 2009 року зареєстроване розірвання шлюбу сторін, діти залишені на проживання із матір»ю, що вбачається із паспорта позивача та його пояснень, проте неповнолітні діти більше року в квартирі із з матір'ю не проживають, будучи позбавленими такої можливості проживання самою відповідачкою через негативну, недостойну її поведінку та протиправне /без згоди компетентних осіб/ вселення співмешканця в квартиру до дітей, що витікає із пояснень, наданих доказів у виді висновку органу опіки та піклування 08-4351 від 20.11.2014 року, та не спростовано відповідачем. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із досліджених доказів, зокрема вироком Рівненського міського суду в справі 589/2030/14к від 25.06.2014 року [PERSON] засуджений за ст. 125 ч.1 КК України за те, що 12 грудня 2013 року приблизно о 22.00 годині в присутності матері [PERSON], перебуваючи в приміщенні квартири [ADDRESS] в ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс неповнолітньому [PERSON] не менше трьох ударів лівою рукою область голови та в ділянку лівого гомілкового суглобу, в результаті чого заподіяв неповнолітньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на переніссі, осадження на слизовій оболонці верхньої губи зліва, двох саден в ділянці лівого гомілково-ступневого суглобу, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1361 від 17 грудня 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно дослідженого судом висновку органу опіки і піклування Рівненського міськвиконкому від 25.11 2014 року №08-4351, встановлено зловживання відповідачки спиртними напоями, повне впродовж тривалого часу невиконання батьківських обов'язків відповідачкою, яка усунулася від участі в вихованні та утриманні синів, не цікавиться, не проявляє інтересу щодо морального, фізичного, духовного розвитку дітей, школу, де виховуються діти, не відвідує, У зв'язку із насильством над дітьми, сім»я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Рівненського міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей і молоді, проте [PERSON] не виконувала рекомендацій фахівців соціальної служби та взятих на себе зобов'язань стосовно дітей. У цьому зв'язку ССД до Рівненського МВ направлені матеріали про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, як ухилення від створення умов для навчання, виховання і розвитку дітей. Вказані позовною заявою, встановлені судом на підставі сукупності досліджених доказів вищенаведені обставини не заперечені і не спростовані відповідачем в суді. Таким чином, сукупністю досліджених в справі доказів доведено, що відповідач впродовж тривалого часу, більше року, повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітніх дітей, що, у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, є підставою до позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За наведених обставин, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав знайшли доказове підтвердження в суді, вважаються доведеними доказами, обґрунтованими, правомірними, такими що відповідають інтересам неповнолітніх дітей, підлягають до задоволення за рішенням суду. Відповідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Судом безспірно на підставі досліджених доказів встановлено, що на утримання не проживаючих з нею дітей відповідач, в порушення положень ст.180 СК України, за вказаний період не надавала матеріальну допомогу в добровільному порядку. У відповідності до положень ст.ст. 181 ч.3, 184 СК України, позивачем правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання дітей за рішенням суду в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не надала інформації про факт та місце своєї роботи. Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, на підставі досліджених судом доказів, в частині стану здоров'я, сімейного і матеріального стану дитини, стягувача і платника аліментів, суд прийшов до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, що є наближеним до мінімального розміру аліментів, з дня звернення до суду до досягнення повноліття дітьми. Вимоги в цій частині підлягають до задоволення. На підставі викладеного, ст. ст.164,166,180,184 СК України,

Outcome: approved