Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. В судовому засіданні 18 лютого 2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду по вищевказаній цивільній справі. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що при укладенні договору № 004-28689-020914 від 02.09.2014 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів між Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» та [PERSON] в пункті 2.3 Договору було зазначено, що з підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосуванні до відносин, що виникли на підставі цього Договору. В пункті 2.6 Договору передбачено, що з всі відносини сторін, що виникають за цим Договором і не врегульовані ним, регулюються відповідно до Правил та чинного законодавства України. В розділі 18 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у AT «Дельта Банк», з якими безпосередньо був ознайомлений Позивач, визначено, що Клієнт та Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» погодились внести до цих Правилі застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст. 12 Закону України «Про третейські суди», згідно з умовами якої, судовий захист прав та законних інтересів, сторін мають вирішуватися постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». Також представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зазначив, що даний спір, що виник між сторонами, не відноситься до жодної категорії справ, що визначені в ст.6 ЗУ «Про третейські суди», а саме які не підлягають розгляду в третейських судах, тому і просить суд залишити без розгляду позовну заяву, оскільки в суді загальної юрисдикції вона розглядатися не може. [PERSON] та її представник проти задоволення клопотання заперечували. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що їх позов стосується захисту прав споживачів, а тому він не може розглядатися третейським судом, оскільки це прамо суперечить нормам діючого законодавства України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» посилався на те, що клієнт (позивач по справі) був ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджувався вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, що виникли на підставі цього Договору, але надати доказів, які підтверджують дану обставину справи так і не зміг. З матеріалів справи вбачається, що правила банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», на які посилається, як на підставу задоволення його клопотання представник відповідача, не підписані сторонами по справі. Також представником відповідача не було доведено той факт, що саме з цими правилами, які були надані суду, була ознайомлена позивач. Така не підтверджена належними та допустимими доказами позиція відповідача ставить під сумнів той факт, чи взагалі позивачу було відомо про фактичне укладення з відповідачем третейської угоди. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ст. 17. ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Згідно з п.14 ст.6 закону «Про третейські суди» третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір, який на думку позивача полягає у захисті його законних прав як споживача. Суд, дослідивши обставини справи погоджується, з позицією позивача, та вважає, що ті правовідносини, що виникли між сторонами на момент розгляду справи, слід відносити до категорії справ «про захист справ споживачів» і тому справа не може бути розглянута третейським судом, оскільки це грубо порушує норми діючого законодавства. Аналогічна позиція викладена ПВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ, де згідно у п.3 Постанови від 30.03.2012 р. №5, зазначено, що за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд мас враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 закону України «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту б частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки воно суперечить нормам діючого законодавства та грубо порушує права позивача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed