Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Очеретнянської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай), земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах в землях резерву Очеретнянської сільської ради та на земельну ділянку, площею 3,6155 га, яка розташована на території Очеретнянської сільської ради. Свої вимоги мотивує тим, що 17 січня 2012 року померла її мати [PERSON] та 08 червня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після їх смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та права на земельну частку (пай). На час смерті спадкодавців, позивач постійно проживала разом із ними, тому вважається такою, що прийняла спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Очеретнянської сільської ради до суду не зявився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що 17.01.2012р. померла [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 8), яка була власником земельної ділянки розміром 3,6155 га, (а. с. 17). 08.06.2014р. помер [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 9), який набув право на земельну частку (пай) на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 01.03.2012 року (а. с. 10-11). Рішенням Очеретнянської сільської ради №141 від 04 квітня 2012 року надано згоду на передачу у власність земельної ділянки із земель резервного фонду сільської ради площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, угідь поля №01 польової сівозміни, номер поля 300 (а.с.13), однак спадкодавець не встиг за життя здійснити державну реєстрацію права власності. На час смерті спадкодавців, позивач постійно проживала разом із ними, тому вважається такою, що прийняла спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. -ч.1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 17.01.2012р. була власником земельної ділянки розміром 3,6155 га, що розташована на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 01.03.2012 року, а рішенням Очеретнянської сільської ради №141 від 04 квітня 2012 року надано згоду на передачу у власність земельної ділянки із земель резервного фонду сільської ради площею 3,60 в умовних кадастрових гектарах, угідь поля №01 польової сівозміни, номер поля 300. [PERSON] не встиг за життя здійснити державну реєстрацію права власності та помер 08.06.2014 року. На час смерті спадкодавців, позивач постійно проживала разом із ними, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Через відсутність правовстановлюючих документів на майно [PERSON] як спадкоємець за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved