Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому позивач просить поділити спільне з відповідачем майно, виділивши їй 1/2 частику житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в натурі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що вона з 08 червня 1996 року до 12 грудня 2011 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 12 грудня 2011 року було розірвано. Угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу вони не досягли, на даний час відповідач проживає в їх спільному будинку по [ADDRESS], який був ними придбаний в травні 2003 року. Позивач просить поділити спільне з відповідачем майно, виділивши їй 1/2 частику житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в натурі. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд задовольнити їх, з урахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи просила поділити спільне з відповідачем майно, виділивши їй 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в натурі, а саме за другим варіантом поділу виділити їй у власність квартиру [NUMBER], а відповідачу квартиру [NUMBER], усі переобладнання зобов'язати виконати відповідача. Зазначила, що позивач дійсно у листопаді 2002 року приватизував однокімнатну квартиру [ADDRESS], яку, працюючи на цукровому заводі, отримав на сім'ю. В подальшому їх сім'єю ця однокімнатна квартира була обміняна на двокімнатну, з доплатою, про яку звичайно в договорі не зазначалося. Їй відомо, що від Нехорошевої, яка в подальшому придбала квартиру [ADDRESS], її чоловік отримував завдаток, який був частково використаний на придбання спірного будинку. Під час придбання спірного будинку як відповідач, так і вона працювали, кошти використовували спільно, будинок по [ADDRESS] є їх спільною сумісною власністю. Більше того, уся побутова техніка, меблі - залишилися у відповідача. Вона забрала лише ті речі, що подарували їй батьки, і на теперішній час вона з дитиною повинна додавати додаткових зусиль, щоб знайти помешкання. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з огляду на наступне. Зазначив, що відповідач 18 листопада 2002 року використав своє особисте право, передбачене ЗУ «Про приватизацію майна» та приватизував квартиру [ADDRESS], яку 26 листопада 2002 року обміняв на квартиру [ADDRESS], яка в подальшому була продана за договором купівлі-продажу від 23 жовтня 2003 року, а спірний будинок був придбаний за ці кошти за договором купівлі-продажу від 22 травня 2003 року. Підтвердженням купівлі спірного будинку за кошти отримані з квартири [ADDRESS] - надав копію розписки про отримання відповідачем завдатку 20 травня 2003 року на суму 11770 гривень, за таку ж суму 22 травня 2003 року був придбаний спірний будинок. Тому вважає, що спірний будинок є особистою власністю відповідача, відповідно до вимог ст.. 57 СК України. Також звернув увагу на те, що саме за продаж квартири [ADDRESS] - відповідач отримав завдаток 20 травня 2003 року, розмір якого співпадає з вартістю придбаного ним спірного будинку. Вважає, що підтвердженням того, що зазначені вище квартири та спірний будинок - є особистою власністю відповідача є також відсутність у нотаріальних договорах будь-яких погоджень з [PERSON] І крім того, позивач не ставить питання про визнання за нею права власності на 1/2 частину спірного будинку. А тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. В разі, якщо суд прийде до висновку про те, що спірний будинок є спільною власністю подружжя, просив суд врахувати інтереси малолітньої дитини відповідача, народженої в іншому шлюбі, а саме [PERSON], [INFO], який також проживає разом з батьком в спірному будинку та зареєстрований в ньому, та збільшити розмір частки відповідача. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав, а саме. Відповідно до ст. 10, 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом по справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1996 року, який рішенням суду від 12 грудня 2011 року було розірвано, рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили 22 грудня 2011 року (а.с. 4-5, 7). Як вбачається з довідок виконавчого комітету Губиниської селищної ради за № 3618, 3619 від 24.12.2012 року по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та їх дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6); №1152 від 23.04.2013 у зазначеному будинку зареєстровані [PERSON] [PERSON], дочка сторін [PERSON], [INFO], а також син відповідача [PERSON], [INFO] та домової книги (а.с. 89-92). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 22 травня 2003 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбав жилий будинок з господарськр-побутовими будівлями та спорудами за [ADDRESS] (а.с. 86), тобто в період шлюбу. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача на те, що спірний будинок є особистою власністю відповідача, тому як згідно копії розписки від 20 травня 2003 року, наданої ним про отримання відповідачем завдатку за [ADDRESS] в сумі 11770 грн., а купівля спірного будинку вчинена, згідно зазначеного договору за 13325 грн., тому як по-перше - копія розписки, з огляду на вимоги ст.. 58,59 ЦПК України - не є належним доказом, позивач проти таких посилань представника відповідача заперечувала; крім того, відповідно до того ж договору купівлі-продажу спірного будинку - згідно відомостей, викладених у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно БТІ 06.05.2003 року за № 490109 вартість відчужуваного житлового будинку становить 28034 грн., що більше ніж в два рази перевищує суму, зазначену в договору як вартість цього будинку. Таким чином, оцінюючі вищевикладені докази, суд приходить до висновку, що спірний будинок придбаний сторонами в період шлюбу на ім'я відповідача. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності сторін. Що стосується посилань представника відповідача на те, що розмір частки відповідача повинен бути збільшений з урахуванням інтересів його малолітньої дитини від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO], який проживає в спірному будинку, то вони не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 70 СК України - за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено в судовому засіданні домовленості між сторонами або шлюбного договору щодо визначення часток у спільному майні не має, а тому позовні вимоги позивача щодо поділу спірного домоволодіння підлягають задоволенню та за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину спірного будинку. Що стосується вимог позивача з урахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи, про виділення їй в натурі по другому варіанту квартири [NUMBER], а відповідачу квартири [NUMBER] спірного будинку, суд приходить до наступного. Згідно ст.. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до вимог ст.. 71 СК України - майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи № 3133/3134/3135-13 від 11 квітня 2014 року (а.с. 60-73): На розгляд суду запропоновано два варіанта розподілу будинку та господарських будівель та споруд домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] з наближенням до ідеальних часток співвласників (по 1/2 частині). По варіанту №? 1 розподілу реальні частки наступні: І співвласник 79095грн. ~ 50/100 ідеальна частка - 1/2, кв. №? 1 158336грн. ІІ співвласник 79241грн. ~ 50/100 ідеальна частка - 1/2, кв. №? 2 158336грн. По варіанту №? 2 розподілу реальні частки наступні: І співвласник 79592грн. ~ 50/100 ідеальна частка - 1/2, кв. №? 1 158336грн. ІІ співвласник 78744грн. ~ 50/100 ідеальна частка - 1/2, кв. №? 2 158336грн. По варіанту №? 1 необхідно зробити наступні переобладнання в житловому будинку: 1. приміщення 1-6, І - обладнати під кухні; 2. закласти дверні отвори між прим. 1-1 і 1-2; І1 і 1-1, 1-2 і 1-4; 3. встановити перегородку з дверним отвором між прим. І і І1; 4. віконний отвір обладнати в дверний з подвійними дверима в прим. 1-5; 5. встановити подвійні двері в приміщення І1; 6. розібрати перегородку між приміщеннями 1-3 і 1-4; 7. пробити дверні отвори між прим. 1-4 і 1-5; І1 і 1-2. По варіанту №? 2 необхідно зробити наступні переобладнання в житловому будинку: 1. приміщення 1-6, І - обладнати під кухні; 2. закласти дверні отвори між прим. 1-1 і 1-4; 1-1 і 1-6, 1-2 і 1-4; 3. віконний отвір обладнати в дверний з подвійними дверима в прим. 1-5; 4. встановити подвійні двері в приміщення І; 5. розібрати перегородку між приміщеннями 1-3 і 1-4; 6. пробити дверний отвір між прим. 1-5 і 1-4. Усі запропоновані переобладнання житлового будинку необхідно робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-09 «Організація будівельного виробництва». Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації, при наявності дозволу виконкому місцевої ради народних депутатів, газового господарства і держпожінспекції. По першому варіанту: розмір компенсації на користь І співвласника - 73 грн. По другому варіанту: розмір компенсації на користь ІІ співвласника - 424 грн. Виходячи з дослідної частини висновку експертизи, за обома варіантами запропонованого розподілу житлові кімнати, відповідають нормі жилої площі в Україні на одну особу, передбаченої статтею 47 ЖК України, а саме, що норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами у справі в спірному будинку на даний час мешкає відповідач з дружиною та малолітньою дитиною, [INFO]. Відомості щодо наявності іншого помешкання у сторін - відсутні. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача на те, що будинок не може бути поділений, тому як Губиниська селищна рада не мала права приймати рішення щодо дозволу переобладнання і перепланування житлового будинку, тому як це виключна компетенція інспекції ДАБК, з огляду на те, що відповідно до вимог ст.. 152 ЖК України - переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири) що належить громадянові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно рішення виконавчого комітету Губиниської селищої ради Новомосковського району Дніпропетровської області за № 44 від 11 вересня 2014 року - дозволено переобладнання і перепланування жилого будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], що належить на праві приватної власності (а.с. 107). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розподілити домоволодіння необхідно за найбільш наближеним до ідеальних часток варіантом, а саме за варіантом 1, виділивши [PERSON] квартиру [NUMBER] по варіанту [NUMBER] розподілу будинку судової будівельно-технічної експертизи № 3133/3134/3135-13 від 11 квітня 2014 року, забарвленому на додатку жовтим кольором: з наступними приміщеннями в житловому будинку літ.А: 1-2 (19,1 кв.м.) - житлова кімната; з наступними приміщеннями в прибудові літ. а: І (8,0 кв.м.) обладнати під кухню; І1 (7,8 кв.м.) - обладнати під коридор; надвірні побудови та споруди: 1/2 огорож; 1/2 колодязя літ. к; 1/2 вбиральні літ. И; 1/2 літній душ літ.В; навіс літ. а1; сарай літ. Д; сарай літ.З.; а [PERSON] - квартиру [NUMBER] по варіанту [NUMBER] розподілу будинку судової будівельно-технічної експертизи № 3133/3134/3135-13 від 11 квітня 2014 року, забарвленому на додатку зеленим кольором: з наступними приміщеннями в житловому будинку літ.А: 1-1 (8,4 кв.м.) прохідна кмната; 1-4(16,8 кв.м.) - обладнати під кімната; 1-5 (5,1 кв.м.) - обладнати під коридор; 1-6 (8,3 кв.м.) - обладнати під кухню; надвірні побудови: 1/2 огорож; 1/2 колодязя літ. к; 1/2 вбиральні літ. И; 1/2 літній душ літ.В; погріб з шийкою літ.Б; літня кухня літ.Г; сарай літ.Е; сарай літ.Ж; сарай літ.Л. Виходячи з положень вимог ст.ст. 10, 11, 60, 143 ЦПК України - обов'язок щодо переобладнання житлового будинку, які необхідно робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-09 «Організація будівельного виробництва» - покладається на позивача. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з урахуванням сплаченого розміру позивачем судового збору 214,6 грн. (а.с. 16), з неї на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 792,41-214,6=577,81 грн.; а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, відповідно в розмірі 792,41 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved