Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 19 березня 2016 року вона та відповідач уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, у зв'язку з тим, що між сторонами постійно виникають конфлікти, сварки, так як відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне від одного. На теперішній час сім'я розпалась, а тому позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, примирення з відповідачем не може бути та позивач цього не бажає. Прізвище просить змінити на дошлюбне «[PERSON]». З огляду на викладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Підтримала позов в повному обсязі, проти заочного розгляду справи судом не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов не надав. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (частина 1); суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2). Судом встановлено, що 19 березня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис № 13, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження останнього (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, вони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, що не оспорювалося відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що сім'я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню, а прізвище позивача зміні на дошлюбне - «[PERSON]».

Outcome: approved