Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

В серпні 2016 р. ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Вказувало, що 01.08.2008 р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в у розмірі 33 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік строком по 11.10.2012 р. При цьому, відповідно до умов договору відповідачка зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки та інші платежі за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором. В подальшому, 26.01.2009 року договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 01.08.2009 року, було змінено процентну ставку до 8 % річних, яка діяла в період з 26.01.2009 року по 26.04.2009 року, після закінчення якого встановлена в розмірі 10 % річних. Договором про внесення змін та доповнень від 05.03.2009 року внесені зміни щодо прізвища позичальника. У зв'язку з укладенням шлюбу прізвище боржниці змінилося на [PERSON]. 15.04.2009 року договором про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 01.08.2009 року, було змінено процентну ставку до 8 % річних, яка діяла в період з 15.04.2009 року по 26.05.2009 року, після закінчення якого встановлена в розмірі 10 % річних. 02.12 2011 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] укладено договір про переведення боргу, на підставі якого 02.12 2011 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень № 4 до кредитного договору № 1401/0808/88-018 від 01.08.2008 року, згідно якого кредитний договір викладено в новій редакції, а саме позичальником було зазначено [PERSON], якому Банк надав кредит в сумі 21237,00 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12.5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 31.07.2018 р. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором були укладені договори поруки від 2 грудня 2011 року між Банком та [PERSON], а також між Банком та [PERSON] 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідачів. 15.06.2012 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого останнє відступило позивачу право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідачів. Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.03.2015 р. з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача стягнуто заборгованість за вищевказаним кредитним договором в розмірі 196 517 грн. 517 коп. Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконали, в зв'язку з чим продовжувалось нарахування процентів та штрафних санкцій та, станом на 01.08.2016 р., утворилась заборгованість за цими нарахуваннями. Посилаючись на вищевикладене, ПАТ «Альфа-Банк» просив суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 15 678 грн. 61 коп. , а також судовий збір. В подальшому позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких ПАТ «Альфа-Банк» просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь 1 534,58 доларів США, що еквівалентно 38 067 грн. 64 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Посилаючись на повне погашення боргу за рішенням суду, вважає боргові зобов'язання припиненими та вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 01.08.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 1401/0808/88-018. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 33000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10 % на рік, з кінцевим терміном повернення 31 липня 2018 року. 26.01.2009 року між Банком та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 1401/0808/88-018 від 01.08.2009 року, згідно якого було змінено процентну ставку до 8 % річних, яка діяла в період з 26 січня 2009 р. по 26.04.2009 р., після закінчення якого встановлена в розмірі 10 % річних. В подальшому договором про внесення змін та доповнень № 2 від 05.03.2009 р. були внесені зміни щодо прізвища позичальника [PERSON]. У зв'язку з укладенням шлюбу прізвище боржниці змінилося на [PERSON]. 15.04.2009 року договором про внесення змін та доповнень №3 до кредитного договору № 1401/0808/88-018 від 01.08.2009 р., було змінено процентну ставку до 8 % річних, яка діяла в період з 15.04.2009 р. по 26.05.2009 р., після закінчення якого встановлена в розмірі 10 % річних. 02.12.2011 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] укладено договір про переведення боргу. Згідно п. 1 даного договору первісний позичальник - [PERSON] перевела на нового позичальника - [PERSON], а новий позичальник прийняв на себе всі права і обов'язки, які виникли на підставі кредитного договору № 1401/0808/88-018 від 01.08.2008 року. Пунктом 2 договору визначено, що заборгованість, яка виникла на підставі кредитного договору становить 21420,90 дол. США, а саме: заборгованість за кредитом - 21237,00 дол. США, нараховані проценти складають 183,90 дол. США. На підставі та у відповідності до договору про переведення боргу 02.12.2011 р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень № 4 до кредитного договору № 1401/0808/88-018 від 1 серпня 2008 року, згідно якого кредитний договір викладено в новій редакції, а саме позичальником було зазначено [PERSON], якому Банк надав кредит в сумі 21237,00 дол. США, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12.5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 31.07.2018 року. З умовами вищевказаних Договорів відповідач [PERSON] були ознайомлений. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором були укладені договори поруки від 02.12.2011 року між Банком та [PERSON], а також між Банком та [PERSON] Згідно п. 1 договору поруки поручителі зобов'язалися перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком позичальником. Відповідно п. 2 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору за порушення терміну сплати платежів на погашення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Проте порушення умов, передбачених договорами, відповідачі грошові зобов'язання перед кредитодавцем належним не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до [PERSON]. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступив позивачу право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1401/0808/88-018 від 01.08.2008 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України внаслідок цивільного правонаступництва кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги - цесія). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено заочне рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1401/0808/88-018 від 1 серпня 2008 року в розмірі 196 517 (сто дев'яносто шість тисяч п'ятсот сімнадцять) грн. 65 коп., яка складається з: 191 370 (сто дев'яносто одна тисяча триста сімдесят) грн. 77 коп., заборгованості за кредитом, 4 014 (чотири тисячі чотирнадцять) грн. 19 коп., 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 69 коп. пені. Також стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 1401/0808/88-018 від 1 серпня 2008 року в розмірі 196 517 (сто дев'яносто шість тисяч п'ятсот сімнадцять) грн.. 65 коп., яка складається з: 191 370 (сто дев'яносто одна тисяча триста сімдесят) грн. 77 коп., заборгованості за кредитом, 4 014 (чотири тисячі чотирнадцять) грн. 19 коп., 1 132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 69 коп. пені. Проте вказане рішення суду відповідачі своєчасно не виконали, банком, від часу постановлення рішення, та в подальшому продовжувались нарахування процентів та штрафних санкцій, в зв'язку з чим, відповідно до наданого позивачем Розрахунку, станом на 01.08.2016 р., заборгованість відповідачів складає 1 534, 58 доларів США, що еквівалентно 38 067 грн. 64 коп., а саме: заборгованість за відсотками - 976,21 доларів США, що еквівалентно 24 216 грн. 40 коп., заборгованість з пені - 558,37 доларів США, що еквівалентно 13 851 грн. 24 коп. Відповідно до частин першої, третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в Постанові від 21.09.2016 р. по справі № 127/4966/15-ц. З матеріалів справи вбачається, що судове рішення від 31.03.2015 року про стягнення кредитної заборгованості з боржників було виконано 27.01.2016 року. При цьому кредитна заборгованість була погашена відповідачами в гривневому еквіваленті. В зв'язку з чим сум, сплачених відповідачем в рахунок погашення кредитної заборгованості не вистачило для погашення боргу через курсову різницю долара США станом на момент розрахунку заборгованості (01.12.2014 р.) та станом на момент фактичного виконання рішення суду (27.01.2016 р.). Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Згідно зі статтею 2 Закону України від 7 грудня 2000 року «Про банки і банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Статтею 5 Декрету операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Крім того, Національним банком України на виконання положень статті 11 Декрету прийнято Положення. Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій). Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд України у Постанові від 10.02.2016 р. по справі № 6-1680 цс15. Таким чином, посилання відповідача щодо неправомірності нарахування процентів та неустойки на тіло кредиту, визначене в іноземній валюті спростовуються матеріалами справи та положеннями чинного законодавства. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню непогашена заборгованість за період з 01.12.2014 р. до 01.08.2016 р., що складає 1 534, 58 доларів США, що еквівалентно 38 067 грн. 64 коп. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved