Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказала, що є власником житлового будинку [ADDRESS] На сьогодні в належному позивачу будинку, крім неї, зареєстрований відповідач [PERSON], який близько двох років не проживає в зазначеному будинку, власних речей у в будинку не має, місце проживання його позивачу не відоме. Наявність реєстрації відповідача в зазначеному житловому будинку створює для позивача суттєві перешкоди в отриманні субсидії з оплати за комунальні послуги. Позивач вважає, що відповідач фактично втратив своє право користування будинком [ADDRESS], а тому просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] в селі Златопіль Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованим в реєстрі за № 176 (а.с.7), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3287631 від 07 квітня 2004 року (а.с.7), технічним паспортом на житловий будинок (а.с.8). Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію № 1353 від 13 червня 2018 року, виданої Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач - [PERSON], [INFO] та відповідач - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Як вбачається з акту про обстеження господарства, складеному 13 червня 2018 року виконавчим комітетом Скельківської сілької ради Василівського району Запорізької області, відповідач [PERSON] з 2014 року не мешкає в будинку [ADDRESS] Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Враховуючи, що відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS], належному позивачу, однак фактично там не проживає з 2014 року, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS].

Outcome: approved