Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В своїй заяві [PERSON] просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Стягувати з відповідача на її користь, на утримання дитини аліменти, в твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В частині стягнення аліментів рішення суду допустити до негайного виконання. Судові витрати по справі покласти на відповідача. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею і з часу розірвання шлюбу перебуває на її утриманні. Вона самостійно займається вихованням дочки. Відповідач, як батько, вихованням сина не займається, не піклується про нього, не цікавиться його життям, не виявляє батьківської любові та турботи про нього. Крім того, згідно рішення Рожнятівського районного суду від 19 червня 2015 року з відповідача в її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працював офіційно та сплачував аліменти, що становило 2500 гривень. Однак, відповідач для того, щоб не сплачувати аліментів звільнився з роботи. На даний час рішення суду не виконує, аліментів не сплачує. Враховуючи такі обставини, а також те, що відповідач є фізично здоровою людиною та має можливість надавати утримання сина, вважає, що розмір призначених судом аліментів необхідно змінити до 2500 гривень на місяць. Не зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому створились умови, які шкодять інтересам дитини. Утримуванням та вихованням дитини вона займається сама. Відповідач подав заперечення, в якому позов про позбавлення його батьківських прав не визнав. Не заперечив, що не піклується про спільну з позивачкою дитину, оскільки на даний час в нього відсутня можливість більше часу проводити з сином. Підстав для позбавлення його батьківських прав не має. Що стосується збільшення розміру аліментів, то також вважає дану позовну вимогу безпідставною, оскільки він не має можливості сплачувати аліменти. В нього є ще одна неповнолітня дитина від другого шлюбу. В судове засідання відповідач не з'явився повторно, хоч про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутності. Представник служби у справах дітей Рожнятівської районної державної адміністрації у судове засідання не прибула, однак в минулих судових засіданнях не заперечила щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Представник органу опіки і піклування Долинської районної державної адміністрації в судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, на підставі наданих сторонами в підтвердження та заперечення позову доказів, які є достатніми, щоб прийти до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа може звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд під час розгляду справи керується принципом диспозитивності, а саме розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу та в межах заявлених ними вимог. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін. Копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5) підтверджено, що сторони [INFO] народили сина [PERSON]. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки (а.с.12) вбачається, що син сторін [PERSON], проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач участі у виховання дитини не приймає. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Рожнятівської райдержадміністрації (а.с.36), позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітнього сина, є в інтересах дитини. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Долинської райдержадміністрації (а.с.60), позбавлення батьківських прав відповідача щодо його неповнолітнього сина, не є в інтересах дитини. Допитаний в судовому засіданні, як свідок неповнолітній син сторін [PERSON] суду пояснив, що з батьком не спілкується протягом двох років. Батько не дзвонить до нього та не приїжджає, його справами не цікавиться. У відповідності до ч.2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов'язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст.ст. 19 СК України. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як встановлено судом, відповідач маючи можливість утримувати і займатися вихованням дитини, не цікавиться дитиною, не приймає участі у його вихованні, не навідує його, протягом останніх двох років, не надавав і не надає на сьогоднішній день жодної матеріальної допомоги на прожиття дитини. Відповідач жодного разу особисто не з'явився до органу опіки і піклування, про свій намір займатися вихованням дитини не повідомив. Аналіз вищенаведених судом доказів, які надала суду позивачка, пояснення неповнолітнього свідка, дають суду підстави прийти до переконання про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав. Щодо позовної вимоги позивачки про зміну розміру аліментів, суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану сторін. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Копією рішення Рожнятівського районного суду від 19 червня 2015 року (а.с.7-8) підтверджено, що з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1\\4 частини всіх видів її заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Копією трудової книжки відповідача (а.с.24-25) підтверджено, що відповідач на даний час не працює, звільнився за власним бажанням. Аналогічне встановлено з пояснень позивачки та із заперечень відповідача. За таких обставин, стягнення аліментів слід проводити у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав доказів того, що за своїм матеріальним становищем не здатний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявлених позовних вимог, тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у розмірі 1500 гривень. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів починаючи від дня пред'явлення позову, суд вважає що вона до задоволення не підлягає, оскільки в даному випадку не підлягають застосуванню положень законодавства що стосується стягнення аліментів. У зв'язку з цим, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно проводити з часу набрання рішенням законної сили. Питання судових витрат, пов'язаних з розглядом справи суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.164,184,192 СК України,

Outcome: partial