Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

В своїй уточненій позовній заяві, що надійшла до суду 29.11.2017 року, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 61327 грн.94 коп., моральну шкоду в розмірі 30000 грн., а також судові витрати, в тому числі витрати за проведення експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 1107 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] на підставі довіреності від [PERSON] був володільцем автомобіля «Мітсубісі» державний номер [NUMBER] . 01.11.2013 року зазначений автомобіль був учасником дорожньої транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП), в якій відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2108 державний номер [NUMBER] на 518 км +700м автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський» порушив вимоги п.п.1.5, 16.11 ПДР України і при виїзді на головну дорогу з другорядної не надав перевагу у русі транспортному засобу «Мітсубісі» державний номер [NUMBER] , яким по головній дорозі керував [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів, які отримали механічні пошкодження. Згідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №2410 від 23.05.2016 року вартість матеріального збитку від пошкодження автомобіля Мітсубісі» державний номер [NUMBER] склала 61327.94 грн. Вказаний матеріальний збиток позивач і просить суд стягнути з відповідача на підставі ст.ст.1166,1187 ЦК України. Також позивач посилається на спричинення йому відповідачем моральної шкоди, яка виразилась в фізичних і душевних стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я в результаті ДТП, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків із знайомими і близькими позивачу людьми. Позивач обґрунтовує моральну шкоду фізичним болем та стражданнями, нанесенням йому тілесних ушкоджень, душевними стражданнями від факту пошкодження автомобіля, душевними стражданнями від неможливості користуватися всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб. Також посилається на хвилювання у зв`язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя, на душевні страждання у зв`язку з необхідністю докладати більше зусиль для організації свого життя. Посилається на емоційний дискомфорт. В зв`язку з зазначеним, на підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України позивач і просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30000 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечують. В своїх письмових запереченнях проти позову (т.1 а.с.88-92), а також в усних поясненнях, відповідач [PERSON] та його представник просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначили, що відповідальність відповідача, як водія, на той час була застрахована СТзДВ «Гарантія», на адресу якої він 04.11.2013 року і написав повідомлення про настання страхового випадку. Також зазначено, що відповідач 05.03.2014 року виплатив позивачу суму франшизи - 1000 грн., яка передбачена договором страхування. Таким чином, відповідач виконав всі свої зобов`язання у відповідності до закону, а решту виплат взяла на себе страхова компанія «Гарантія». Страхова компанія «Гарантія» не відмовляла в страховій виплаті. Також посилається на те, що [PERSON] не зберіг пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після ДТП. Зазначено, що висновок експертного авто товарознавчого дослідження №2410 від 23.05.2016 року є неправомірним і не може слугувати доказом по справі. На час дослідження із зазначеного автомобіля зникли колеса, двигун, одометр, стійки передні у зборі, тощо, тобто автомобіль був розібраний. У експерта була відсутня інформація про вартість автомобіля «Mitsubishi CHARIOT», а для розрахунку ринкової вартості відображалися данні щодо автомобіля «Mitsubishi Space Wagon». Також в заперечення проти позову вказано і на те, що страховим полісом було застраховано і шкоду, завдану життю і здоров`ю потерпілого. Позивач не надав розрахунок суми моральної шкоди - 30000 грн., як не надав і докази в підтвердження факту її спричинення. Представник третьої особи - [PERSON] позовні вимоги підтримала. Зазначила, що хоча на час ДТП [PERSON] і був власником автомобіля «Мітсубісі» державний номер [NUMBER] , однак володільцем автомобіля на підставі виданої [PERSON] довіреності був [PERSON] . Третя особа [PERSON] не претендує на відшкодування йому будь-якої шкоди від пошкодження автомобіля «Мітсубісі» державний номер [NUMBER] в зазначеній вище ДТП. [PERSON] не отримував відшкодування шкоди від пошкодження зазначеного вище автомобіля в зазначеній вище ДТП. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено, що 01 листопада 2013 року о 18.45 годин [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2108 державний номер [NUMBER] на 518 км + 700м автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський», порушив вимоги п.п.1.5, 16.11 ПДР України і при виїзді на головну дорогу з другорядної не надав перевагу у русі транспортному засобу «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] , яким по головній дорозі керував [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів, які отримали механічні пошкодження. Викладене підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.02.2014 року, довідкою (т.1 а.с.26,27), постановою про закриття кримінального провадження (т.2 а.с.87-88). Власником автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] на час ДТП був [PERSON] (т.1 а.с.32, 188). Володільцем зазначеного автомобіля на час ДТП був [PERSON] , який на підставі довіреності від 14.06.2011 року експлуатував та розпоряджався зазначеним автомобілем (т.1 а.с.28). При цьому суд бере до уваги, що [PERSON] не претендує на відшкодування йому будь-якої шкоди від пошкодження автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] в зазначеній вище ДТП. Не заявляє вимоги і [PERSON] , який зазначений у вказаній вище довіреності. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована Страховим Товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» (т.1 а.с.93-96, 189-190). Згідно до страхового полісу №АС/0672945, страхувальник [PERSON] 02.02.2013 року застрахував свою цивільно-правову відповідальність щодо автомобіля ВАЗ-2108 державний номер [NUMBER] . Строк дії поліса з 04.02.2013 року до 03.02.2014 року. Страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю склала 100000 грн. за шкоду заподіяну майну склала 50000 грн., розмір франшизи склав 1000 грн. 04.11.2013 року відповідач [PERSON] звернувся до Страхового Товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі по тексту - СТЗДВ «Гарантія») з повідомленням про настання страхового випадку по вказаному вище договору страхування цивільно-правової відповідальності. (т.1 а.с.97) 17.02.2014 року [PERSON] звертався до СТЗДВ «Гарантія» з заявою про виплату страхового відшкодування (т.2 а.с.53-55). Листом від 14.05.2014 року СТЗДВ «Гарантія» запропонувала [PERSON] підписати угоду про визначення залишкової вартості транспортного засобу (т.2 а.с.56-57). 21.05.2014 року [PERSON] звертався до СТЗДВ «Гарантія» з приводу невиплати йому компенсації, з приводу перерахунку нарахованої компенсації ремонту автомобіля (т.2 а.с.59-61). Між СТЗДВ «Гарантія» і позивачем [PERSON] було укладено угоду від 12.05.2014 року, яку [PERSON] підписав 21.05.2014 року, відповідно до якої вони домовилися, що транспортний засіб «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] , пошкоджений внаслідок вказаної вище ДТП, не визнається фізично знищеним та його залишкова вартість становить 2050 грн. З моменту підписання цієї угоди та у випадку належного її виконання [PERSON] не матиме жодних майнових претензій до Страховика з приводу визначення залишкової вартості ТЗ за страховим випадком. Зазначена угода свідчить про те, що між [PERSON] і СТЗДВ «Гарантія» на підставі страхового полісу №АС/0672945 виникли правовідносини, взаємні права та обов`язки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц викладено наступну правову позицію. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2410 від 23.05.2016 року (т.1 а.с.13-25, 138-145), вартість матеріального збитку від пошкодження автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] на момент дослідження (10.03.2016 року) становить 61327.94 грн. В даному дослідженні зазначено, що визначення величини матеріального збитку проводилось з урахуванням технічного стану автомобіля, встановленого органолептичним методом, шляхом зовнішнього візуального огляду, проведеного експертом 10.03.2016 року на підставі МЕТОДИКИ товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та ФДМ України № 142/5/2092 від 24.11.2003. В дослідженні зазначені дані про характер пошкоджень автомобіля, зазначені обмеження достовірності дослідження. Вказане дослідження проведено судовим експертом і відсутні підстави для сумнівів в його достовірності. Посилання відповідача та його представника на неможливість використання в якості доказу зазначеного вище експертного автотоварознавчого дослідження №2410 від 23.05.2016 року суд не бере до уваги, так як вказаний висновок містить інформацію щодо предмета доказування і був отриманий [PERSON] в порядку, встановленому законом шляхом безпосереднього звернення до експертної установи, тобто цей висновок є належним і допустимим доказом (ст.ст.77,78 ЦПК України). На підставі вказаного висновку можна встановити дійсні обставини щодо матеріального збитку, а тому він є достовірним (ст.79 ЦПК України). Відповідач та його представник вказують на те, що [PERSON] не зберіг пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після ДТП, що на час дослідження із зазначеного автомобіля зникли колеса, двигун, одометр, стійки передні у зборі, тощо, що автомобіль був розібраний. Разом з тим, згідно до зазначеного вище експертного автотоварознавчого дослідження, судовий експерт проводив технічний огляд автомобіля і конкретно зазначив дані про характер пошкоджень автомобіля. Та обставина, що в інформаційній базі ХНДІСЕ відсутня необхідна інформація про вартість автомобіля «Mitsubishi CHARIOT», не свідчить про неправомірність висновку, так як експерт послався на п.7.12 зазначеної вище Методики і використав дані автомобіля-аналога «Mitsubishi Space Wagon». 14.09.2018 року судом було задоволено клопотання представника відповідача і призначено по справі судову автотехнічну автотоварознавчу експертизу автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] . Згідно до висновка експерта №348/1061/18 від 19.12.2018 року (т.3 а.с.20-23) визначити вартість пошкоджень автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] , отриманих під час зіткнення, не виявляється можливим, оскільки транспортно-трасологічне дослідження не проводилося і пошкодження, які пов`язані з ДТП, яка мала місце 01.11.2013 року, не визначені. Визначити вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] не виявляється можливим у зв`язку з неможливістю встановити реальний технічний стан транспортного засобу станом на 01.11.2013 року. Визначити вартість автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] станом на 01.11.2013 року не є можливим у зв`язку з відсутністю будь-якої можливості встановлення технічного стану об`єкту дослідження на 01.11.2013 року. Відповідачем, на якого було покладено оплату вартості експертизи, експертні дослідження не було оплачено, а тому транспортно-трасологічне дослідження не проводилось. Вказаний висновок експерта фіксує факт розукомплектування вказаного автомобіля станом на його технічний огляд, який проводився 15.12.2018 року. Разом з тим, згідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2410 від 23.05.2016 року, огляд вказаного автомобіля проводився 10.03.2016 року. Таким чином, висновок експерта №348/1061/18 від 19.12.2018 року і висновок експертного автотоварознавчого дослідження №2410 від 23.05.2016 року не суперечать одне одному. З урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих суду доказів суд дійшов до висновку про те, що вартість матеріального збитку від пошкодження автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] становить 61327.94 грн. Беручи до уваги, що автомобіль ВАЗ 2108 державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , було застраховано СТЗДВ «Гарантія» у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик СТЗДВ «Гарантія» є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим [PERSON] , якому він повинен виплатити страхове відшкодування у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. СТЗДВ «Гарантія» визнали випадок, який мав місце 01.11.2013 року, страховим (т.2 а.с.63-64). Ліміт відповідальності страховика СТЗДВ «Гарантія» за шкоду заподіяну майну складає 50000 грн. Відповідач [PERSON] добровільно відшкодував позивачу 1000 грн. в якості франшизи, що не оспорюється сторонами. Таким чином, обсяг відповідальності страхувальника [PERSON] обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, а тому суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 10327 грн.94 коп. Розрахунок: 61327.94 грн. - 50000 грн.(ліміт відповідальності страхової компанії) - 1000 грн. (добровільно сплачена відповідачем франшиза) =10327.94 грн. Посилання відповідача та його представника на те, що позивач [PERSON] може приховувати від суду фактично отримані кошти від страхової компанії, суд не бере до уваги, так як при визначенні суми матеріального збитку від пошкодження автомобіля, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано повний ліміт відповідальності страхової компанії - 50000 грн. Суд враховує, що страхова компанія в будь-якому випадку здійснює виплати в межах ліміта її відповідальності. Також суд бере до уваги, що згідно до відповіді МТСБУ, в ЦБД МТСБУ відсутня інформація про здійснення страхових виплат з боку СТЗДВ «Гарантія» за зазначеним вище полісом (т.2 а.с.214-215). Посилання позивача [PERSON] на те, що страхова компанія «Гарантія» перебуває в процесі припинення (т.1 а.с.30-31,172-181), не спростовують висновків суду. При цьому суд враховує, що відповідно до ст.41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; Згідно до ст.41.2. зазначеного вище закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; Інші заперечення і посилання учасників судового розгляду, що стосуються позовних вимог про стягнення майнової шкоди в розмірі 61327.94 грн., є такими, що не спростовують висновки суду. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Щодо вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн. суд бере до уваги наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В підтвердження обставин спричинення позивачу моральної шкоди [PERSON] надав суду копію консультативного висновка лікарів від 01.11.2013 року (т.1 а.с.33), копію постанови про закриття кримінального провадження (т.2 а.с.87-88). Згідно до копії консультативного висновку лікарів Харківської міської лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф.О.І.Мещанінова від 01.11.2013 року (т.1 а.с.33), у [PERSON] мала місце рвана рана в області лівого надколінника, забиття м`яких тканин в області лівого коліна. [PERSON] було виконано фіксацію лівої нижньої кінцівки гіпсовою шиною і рекомендовано нагляд у травматолога за місцем проживання. Відповідно до копії постанови про закриття кримінального провадження (т.2 а.с.87-88), в результаті ДТП 01.11.2013 року [PERSON] отримав ушиблено-рвану рану в області лівого колінного суглобу, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказаними вище письмовими доказами підтверджуються обставини того, що в результаті ДТП 01 листопада 2013 року, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, [PERSON] зазнав фізичний біль та страждання, пов`язані з необхідністю користування гіпсовою шиною, з наглядом у травматолога, з необхідністю лікування. Дані обставини свідчать про спричинення відповідачем [PERSON] моральної шкоди у відповідності до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України. Враховуючи вимоги ч.3 ст.23 ЦК України, характер правопорушення, глибину фізичних страждань потерпілого [PERSON] , погіршення здібностей потерпілого [PERSON] під час користування гіпсовою шиною, ступінь вини [PERSON] , а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Вказану суму суд стягує з відповідача на користь позивача в відшкодування моральної шкоди. Всі інші обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своєї вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 30000 грн., крім встановлених судом, не підтверджені жодними доказами по справі. З урахуванням вищевикладеного суд стягує з відповідача на користь позивачаматеріальний збиток від пошкодження автомобіля «Mitsubishi CHARIOT» державний номер [NUMBER] - 10327 грн.94 коп., а також моральну шкоду - 3000 грн., а всього - 13327 грн.94 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс витрати на сплату судового збору в загальному розмірі - 1454 грн.47 коп. (1164.47 за подання позову до райсуду + 290 грн. за подання апеляції (т.1 а.с.1, 40,50,162), витрати на оплату експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1117 грн. (т.1 а.с.13,29). Всього витрати позивача склали- 2571 грн.47 коп. В зв`язку з викладеним, що [PERSON] є інвалідом 2 групи (т.3 а.с.114), а отже є особою звільненою від сплати судових витрат, суд компенсує за рахунок держави позивачу [PERSON] судові витрати в розмірі 375 грн.26 коп., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати позивача [PERSON] відносяться на його рахунок.

Outcome: partial