Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором звернувся представник ПАТ «Дельта Банк». В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги уточнила. Остаточно просить суд стягнути з [PERSON] (і.н. [NUMBER]), [PERSON] (і.н. [NUMBER]), [PERSON] (і.н. [NUMBER]) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020, р/р 373980009) заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року станом на 28 листопада 2014 року в розмірі 655 552,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 40 486,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить - 605 949,31 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 2 818,20 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 42 179,68 грн.; заборгованість за комісією в розмірі 7 423,78 грн. та стягнути з відповідачів солідарно понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Заявлені позовні вимоги представник позивача в судовому засіданні мотивує з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] заявлені позовні вимоги позивача не визнали, вважають їх безпідставними, передчасними, не доведеними та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. В судове засіданні відповідач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву у якій просила суд проводити розгляд справи за її особистої відсутності, при цьому взяти до уваги подані заперечення на позовну заяву, а також доводи і заперечення відповідача [PERSON] В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив суд проводити розгляд справи, у випадку його особистої відсутності, при цьому взяти до уваги доводи і заперечення відповідача [PERSON] стосовно поданого позову, а також те, що досудової вимоги позивач йому не направляв, а тому права звернення до суду про стягнення з нього солідарно суми боргу, у позивача не настало. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 22 листопада 2007року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №351/ФКВ-7 (надалі - кредитний договір). Відповідно до ст.ст.512-519 ЦК України, ст.ст.92,95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк» (надалі - Договір), відповідно до п.4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національний банком України, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Відповідно до п.4.2. зазначеного вище Договору, внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до п.1 ст.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Ні укладеним кредитним договором, ні законом не передбачено згоду боржника, як умову заміни кредитора у кредитному зобов'язанні, тому відсутність такої згоди не може бути підставою для невиконання відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором перед новим кредитором - АТ «Дельта Банк». Отже, АТ «Дельта Банк» є належним позивачем по даній цивільній справі. Відповідно до п.1 кредитного договору, банк надає позичальнику кредитні кошти, надалі - «кредит» на наступних умовах: п.1.1. сума кредиту - 50 000 (п'ятдесят тисяч доларів США 00 центів) доларів США; п.1.2. строк кредитування - 372 місяців; п.1.3. дата повернення кредиту - 12 листопада 2038 року; п.1.4. мета кредитування - придбання нерухомості; п.1.5. процентна ставка за користування кредитом - 11,80 % річних; п.1.6. комісія за надання кредиту - 1 (один) % від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору; п.1.7. комісія за управління кредитом - 0,10 % від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору, щомісячно протягом 372 місяців користування; п.1.8. комісія за видачу готівкових коштів - 0,3 % від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору; п.1.11. позичальник зобов'язаний сплачувати платежі за цим договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором та графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, сукупних послуг які надаються позичальнику у зв'язку із укладенням цього договору, а також інших фінансових зобов'язань позичальника, які виникають у зв'язку з укладенням цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п.2.1. кредитного договору для видачі кредиту банк відкриває рахунок [NUMBER] в РФ ТОВ Укпромбанку. Днем надання кредиту є день перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника або за його заявою - на рахунок контрагента-продавця товарів/робіт/послуг або день одержання позичальником готівкових коштів із каси банку. Відповідно до п.2.2. кредитного договору відповідно до умов кредитування банку, надання кредиту здійснюється за письмовою заявою позичальника шляхом: видачі готівкових коштів через касу банку. Відповідно до п.2.3. кредитного договору дата надання кредиту - 22 листопада 2007 року за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених пп.3.1. - 3.2. та п.4.2.6. цього договору. У випадку невиконання позичальником зазначених зобов'язань до вказаної дати, датою надання кредиту буде дата видачі/перерахування коштів позичальнику, але не пізніше наступного робочого дня, після належного виконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених пп.3.1. - 3.2. та п.4.2.6. цього договору. Обов'язок банку надати кредит позичальнику виникає тільки після належного виконання останнім вимог пп.3.1. - 3.2. та п.4.2.6. цього договору. Відповідно до п.2.4. кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш, як 134,00 доларів США по 20 число(включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Дозволяється дострокове повне або часткове повернення кредиту. У випадку внесення позичальником коштів на повернення заборгованості за кредитом у сумі, що перевищує розмір щомісячного платежу по кредиту, надлишкова сума коштів, після виконання п.2.9. та п.4.2.2. цього договору, зараховується в рахунок повернення кредиту. Розмір останнього платежу по остаточному погашенню кредиту дорівнює залишку заборгованості по кредиту на дату остаточного погашення та може відрізнятися від розміру щомісячного платежу по кредиту, зазначеного у п.2.4.. Відповідно до п.2.5. кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку (-ів) позичальника (його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності доп.2.16 цього договору) та/або внесення готівкових коштів у касу банку. Відповідно до п.2.6. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Відповідно до п.2.7. кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасним поверненням кредит шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника, відкритого у банку (філії). Відповідно до п.2.8. кредитного договору сплата комісії за надання кредиту здійснюється у день надання кредиту у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті з офіційним курсом НБУ на день сплати (для кредитів іноземній валюті). Відповідно до п.2.10 кредитного договору нарахування комісії за управлінням кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ станом на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 число включно кожного місяця Відповідно до п.3.1. кредитного договору виконання позичальником зобов'язань за цим договором (повернення кредиту сплата процентів за його користування комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених договором) забезпечується іпотекою двохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], порукою фізичної особи [PERSON], [PERSON]. Відповідно до п.4.2. кредитного договору, позичальник зобов'язується: п.4.2.1. здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим договором у передбачені цим договором строки; п.4.2.2. грошові кошти на виконання зобов'язань, передбачених цим договором, спрямовувати в наступній черговості: 1) на сплату прострочених процентів за користування кредитом; 2) на сплату прострочених комісій, якщо їх сплата передбачена умовами цього договору; 3) на сплату простроченої заборгованості по кредиту; 4) на сплату нарахованих процентів за користування кредитом; 5) на сплату комісій, якщо їх сплата передбачена умовами цього договору; 6) на сплату строкової заборгованості по кредиту; 7) на сплату штрафних санкцій; 8) на сплату інших платежів за цим договором; 9) на дострокове повернення заборгованості по кредиту. Відповідно до п.4.3.4. кредитного договору банк має право: при настанні будь-якого з випадків, передбачених п.6.2. цього договору призупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів за фактичний період користування ним, комісій та штрафних санкцій (за наявності) та інших платежів позичальника за цим договором. У випадку невиконання позичальником вимоги банку про дострокове виконання зобов'язань за цим договором, у встановлений цим договором строк, банк має право стягнути примусово (в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителів, іпотекодавців тощо та/або шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим договором (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Відповідно до п.5.1. кредитного договору сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання умов цього договору в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Відповідно до п.5.2. кредитного договору у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій та інших платежів, передбачених цим договором банк має право вимагати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.5.3. кредитного договору у випадку порушення позичальником своїх обов'язків, передбачених цим договором (крім тих, що зазначені в п.5.2. цього договору), банк має право вимагати від позичальника, а позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 0,5 % від суми кредиту за кожен випадок такого порушення. Відповідно до п.6.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов цього договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання позичальником відповідної вимоги від банку (а у випадку, передбаченому п.4.2.5. - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у разі настання будь-якого із наступних випадків: а) порушення позичальником строків платежів, що встановлені цим договором; б) невиконання позичальником передбачених даним договором зобов'язань по цільовому використанню кредиту; в) інформація та документи, що підлягають поданню позичальником банку у відповідності або в зв'язку з даним договором, представлені позичальником несвоєчасно, в неповному обсязі, або якщо така інформація та документи або їх частина не відповідає дійсності; г) при виникненні обставин, які викликають загрозу своєчасному виконанню позичальником зобов'язань за цим договором (у тому числі погіршенням матеріального стану позичальника); д) позичальником та/або іншими особами що є поручителями (іпотекодавцями, гарантами, майновими поручителями та ін.) позичальника не виконуються обов'язки за укладеними договорами забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором (договорами страхування предмету (-ів) іпотеки за цими договорами), у тому числі у разі виникнення загрози втрати або зменшення вартості будь-якого з предметів іпотеки; е) порушення позичальником інших умов даного договору; ж) обмеження з ініціативи позичальника та/або інших осіб, в том числі, що поручителями (іпотекодавцями, гарантами, майновими поручителями та ін.) позичальника, прав банку щодо повернення заборгованості за цим договором. Відповідно до п.6.3. кредитного договору у разі невиконання позичальником вимоги про дострокове виконання зобов'язань за цим договором у встановлений строк банк має право стягнути примусово ( в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителів тощо та/або шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим договором (кредит, проценти, комісії,штрафні санкцій та інші платежі). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 2 листопада 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON], та [PERSON] було укладено договори поруки №351.1/Zфпор-07 та №351.1/Zфпор-07 (надалі - договори поруки), відповідно. Відповідно до п.1. договорів порук, поручителі поручаються перед кредитором (ТзОВ «Укрпромбанк») за виконання боржником ([PERSON]) зобов'язань за кредитним договором №351/ФКВ-07 від 22 листопада 2007 року (далі - кредитний договір), за яким останній зобов'язаний до 12 листопада 2038 року повернути кредит у розмір 50 000,00 доларів США (п'ятдесят тисяч доларів США 00 центів), сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.2 договорів порук, відповідальність поручителів настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п.3. договорів порук, поручителі і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручителі відповідають перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Відповідно до п.4 договорів порук, у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором, кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги з зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобов'язаний сплатити заборгованість. Відповідно до п.5. договорів порук, поручителі зобов'язані сплатити зазначену у вимозі кредитора суму за вказаними у претензії реквізитами не пізніше 5 днів з моменту її отримання. Відповідно до п.6 договорів порук, поручителі ознайомлені з усіма умовами кредитного договору. Позивачем виконані умови кредитного договору що підтверджується заявою на видачу готівки №3000/15 від 22 листопада 2007 року, згідно якої [PERSON] отримав 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів США, що еквівалентно у гривнях (252500,00 грн.) Станом на 28 листопада 2014 року заборгованість відповідачем за кредитним договором становить 655 552,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 40 486,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить - 605 949,31 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 2 818,20 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 42 179,68 грн.; заборгованість за комісією в розмірі 7 423,78 грн. Дана заборгованість відповідачами перед позивачем не погашена. Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем до заяви про уточнення позовних вимог. Представниками відповідача [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] вказаний розрахунок не спростований, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Укладений з банком кредитний договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у зв'язку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно зі ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Таким чином при солідарній поруці кредитор наділяться правом самостійно вирішувати питання про те, до кого з них - боржника чи поручителя - чи обох разом в якій частині і в якій послідовності пред'явити свої вимоги. Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Відповідно до ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року зазначено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. Таку ж правову позицію зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 17 вересня 2014 року у справі №6-53 цс 14, вказавши на те, що застосоване в другому реченні частини четвертої ст.559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя слід розуміти як пред'явлення кредитором встановленому законом порядку протягом визначеного терміну саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позичу частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 Кодексу. Така позиція зазначена і в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5, в п.29 якої зазначено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із простроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась, процентів та інших платежів за договором Передбачене ст.1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення ст.651 ЦК України. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання основного зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення всієї частини позики (разом з нарахованими процентами, згідно ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Правова позиція Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13). Окрім того, не є перешкодою для реалізації права банку у будь-який час звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки позичальник у судовому засідання має можливість заперечувати проти вимог банку що відповідає положенням ст.12 Конституції України (правова позиція згідно ухвалив ВССУ від 26 грудня 2012 року). Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що твердження відповідачів про передчасність звернення позивача до них з позовом до суду є безпідставним. Відповідач по справі [PERSON], вже після переходу права вимоги до нового кредитора, здійснював погашення заборгованості на користь АТ «Дельт Банк», подавав на адресу нового кредитора звернення та починаючи з липня 2010 року, тобто після отримання повідомлення банку про зміну кредитора, кошти на погашення заборгованості вносилися на користь АТ «Дельта Банк». Отже, відповідач [PERSON], своїми діями - і здійсненням платежів з погашення боргу і зверненням до банку із відповідними заявами, презюмував факт необхідності виконання свого обов'язку передбаченого укладеним кредитним договором, саме новому кредитору - АТ «Дельта банк» що в свою чергу спростовує твердження представника позивача про те, що новий кредитор не надав відомостей про перехід права вимоги. Крім того відповідачу [PERSON], було відомо про порядок здійснення ним платежів згідно умов укладеного кредитного договору, затвердженого графіку погашення кредиту, оскільки пунктом 7.1. кредитного договору, позичальник ствердив, що шляхом підписання договору, він підтверджу факт письмового ознайомлення з умовами кредитування. А також підтверджує те, що уважно ознайомився з змістом договору, всі умови кредитного договору зрозумів, повністю з ними згоден та зобов'язується їх дотримуватися та виконувати. Позивачем направлялись вимоги, як боржнику, так і поручителям, з зазначенням суми заборгованості станом на 05 серпня 2014 року та попереджено, що у разі незадоволення претензії банк вимушений буде захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, що стверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідачі вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачують, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн. згідно платіжного доручення №82384608 від 07 жовтня 2014 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved