Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

В поданому позові прокурор зазначає, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], який протягом тривалого часу працював у вугільній промисловості на посаді підземного робочого та має стаж роботи під землею більш п'ятнадцяти років. Разом з тим, під час перевірки прокурором було встановлено, що повнолітній [PERSON], який навчається у Попаснянському професійному ліцею залізничного транспорту, отримує стипендію на загальних підставах, хоча до вимог діючого законодавства України має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. У зв'язку з чим прокурор в поданій заяві просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму заборгованості по виплаті стипендії у розмірі 27 346 грн.20 коп., а також зобов'язати відповідача в подальшому до закінчення навчання нараховувати та виплачувати стипендію [PERSON] у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством України для працездатних осіб. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача згідно наданих письмових заперечень (а.с.34) позов не визнав, посилаючись на його необгрунтованість, так як вважає, що стипендія [PERSON] нараховується та виплачується правомірно відповідно до «Порядку призначення та виплати стипендій», затвердженого постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882 «Питання стипендіального забезпечення». Справу просив розглянути без його участі. Суд, заслухавши доводи прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із пояснень прокурора та наданих ним письмових доказів (а.с.4-25) судом встановлено, що [PERSON], [INFO], починаючи з 01 вересня 2011 року дійсно навчається у Попаснянському професійному ліцею залізничного транспорту, який є юридичною особою і має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства та організовує матеріальне забезпечення учнів і слухачів. При цьому [PERSON] в дійсний час отримує щомісяця стипендію у розмірі 275 грн., що підтверджується відповідною довідкою на а.с.15. Також, судом встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], який в період з 27 серпня 1981 року по 06 вересня 2011 року працював на різних посадах у вугільній промисловості та має стаж роботи під землею більш п'ятнадцяти років, а саме 24 роки 06 місяців 29 днів, що підтверджується відповідними доказами на а.с.11-14. Враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини та вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по стипендії, суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI «шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Таким чином, враховуючи вище наведені встановлені по справі фактичні обставини та з урахуванням вимог діючого законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги в цієї частині позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, згідно розрахунку (а.с.4-7) за період з вересня 2011 року по травень 2014 року включно загальна сума не донарахованої стипендії учню [PERSON] складає 27 346 грн.20 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що стипендія [PERSON] нараховується та виплачується правомірно відповідно до «Порядку призначення та виплати стипендій», затвердженого постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882 «Питання стипендіального забезпечення», згідно якого така пільгова категорія учнів, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш п'ятнадцяти років, взагалі не передбачена, так як це питання врегульоване безпосередньо Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу в порівняні з постановою КМУ. Що стосується вимоги прокурора зобов'язати відповідача в подальшому та до закінчення навчання проводити виплату стипендії [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд не знаходить підстав для задоволення такої вимоги, так як відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А тому суд не може зобов'язати відповідача на вчинення певних дій на майбутнє, у зв'язку з чим суд вважає необхідним в задоволенні цієї частини позову відмовити за необгрунтованістю. Вирішуючи позов таким чином суд враховує, що позовні вимоги носять матеріальний характер, при цьому відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з позовом до суду, у зв'язку з чим суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного, Закону України «Про професійно-технічну освіту», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»,

Outcome: partial