Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду Запорізької області 10.12.2020 року від позивача [PERSON] вказано, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер 2323355100:38:010:0018, розташовану за адресою: [ADDRESS] , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку; земельна ділянка площею 0,0400 га, кадастровий номер 2323355100:38:010:0017, розташована за адресою: [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства. Згідно заповіту від 30 січня 2017 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження: житловий будинок з будівлями та спорудами [ADDRESS] , заповіла в рівних долях [PERSON] та [PERSON] . В передбачений законом шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, була зареєстрована спадкова справа № 164 (2018 року). [PERSON] , брат позивача, в шестимісячний строк після смерті матері подав нотаріально посвідчену заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача. 25 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на майно, що залишилось після смерті матері, однак, постановою державного нотаріуса від 25 листопада 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано було звернутись до суду так як неможливо встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON] . У зв`язку з викладеним, позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що він є рідним сином [PERSON] та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами [ADDRESS] ; та в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею - 0,15 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2323355100:38:010:0018, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею - 0,0400 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2323355100:38:010:0017, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Крім того, в поданій заяві [PERSON] зазначає, що позивач по справі [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник відповідача - Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , складеного російською мовою, матір`ю « [PERSON] », [INFO] , зазначена « [PERSON] » (а.с. 7 зв.ст.). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, складеного російською мовою, « [PERSON] » уклав шлюб 05 вересня 1984 року зі « [PERSON] » (а.с. 26). Згідно паспорта громадянина України, виданого 12 лютого 2000 року Михайлівським РВ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] народився [INFO] в м. Запоріжжя. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 березня 2008 року, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до довідки № 966 від 04 грудня 2020 року виданою КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», інвентаризаційна вартість житлового квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 07 грудня 2020 року, становить 231348 грн. (а.с.17). Згідно довідки № 808 від 17 жовтня 2019 року виданою КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 17 жовтня 2019 року зареєстровано за [PERSON] (а.с. 16). Відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 027838, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Михайлівської селищної ради від 28 жовтня 1998 року № 363 є власником земельної ділянки площею 0,19 гектарів, розташованої за адресою: [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого підсобного господарства. (а.с. 18). Згідно Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки 2323355100:38:010:0018, яка розташована: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, площа земельної ділянки - 0,1500 гектарів, належить [PERSON] , на підставі рішення органу місцевого самоврядування Михайлівської селищної ради від 28.10.1998 № 363, Державний акт від 19 листопада 1998 року І-ЗП 027838 (а.с. 20-22). Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки 2323355100:38:010:0017, яка розташована: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки - 0,0400 гектарів, належить [PERSON] , на підставі рішення органу місцевого самоврядування Михайлівської селищної ради 28.10.1998 № 363, Державний акт від 19 листопада 1998 року І-ЗП 027838 (а.с. 23-25). Однак, відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданої державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Трипольською К.К. в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області, від 25 листопада 2020 року, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.27). Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявник в позасудовому порядку позбавлений можливості одержати документи, які б підтверджували факт родинних відносин, який він просить встановити судом. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] . Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] є її сином, звернувшись до державної нотаріальної контори оформити своє право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин між ним та спадкодавцем. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved