Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Теплоенерго», визнання дій неправомірними, про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 15.04.2013 року звернувся до Комунального підприємства «Теплоенерго» зі скаргою з приводу неякісних послуг, однак відповіді на скаргу у встановлені терміни надано не було. У зв'язку з чим позивач 28.05.2013 року звернувся зі скаргою до Дніпропетровської міської ради, за результатами розгляду, у міськраді, була отримана відповідь 03.06.2013 року, до якої була додана копія відповіді на скаргу від 15.04.2013 року. На думку позивача, було порушено законодавство України з приводу звернення громадян, а також скарга від 15.04.2013 року розглянута не об'єктивно. Такими діями позивачу була спричинена матеріальна шкода, яка виразилася у докладанні певних зусиль у отриманні відповіді, а також у звернені до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, просив суд: · визнати відсутність роз'яснення по конкретній даті надання тепла - протиправними; · визнати відсутність роз'яснення причин продовження опалювання сусідніх жилих будинків - протиправними; · визнати порушеним право позивача бути присутнім при розгляді скарги; · визнати відсутність повідомлення про час та місце розгляду скарги - протиправним; · визнати порушення строків надання відповіді на скаргу - протиправними; · зобов'язати Комунальне підприємство «Теплоенерго» розглянути скаргу від 15.04.2013 року до вимог Закону України «Про звернення громадян»; · стягнути з Комунальне підприємство «Теплоенерго» на користь позивача - 6000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача - Комунального підприємства «Теплоенерго» - в судове засідання з'явилася, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 15.04.2013 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до Комунального підприємства «Теплоенерго» зі скаргою з приводу неякісних послуг. Однак відповіді на скаргу у встановлені терміни позивач наручно не отримав. У зв'язку з чим позивач 28.05.2013 року звернувся зі скаргою до Дніпропетровської міської ради, за результатами розгляду, у міськраді, була отримана відповідь 03.06.2013 року, до якої була додана копія відповіді на скаргу від 15.04.2013 року. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», ст..5 Закону України «Про інформацію» - громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Ст.20 Закону України «Про звернення громадян» передбачено - звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку. Як вбачається з ксерокопії журналу вхідної кореспонденції Комунального підприємства «Теплоенерго» спірна скарга була передана на виконання Пархоменко Макеєва та відповідь була направлена скаржнику за вих.. № 1492 від 25.04.2013 року поштою, з відповіддю на обставини викладені у скарзі. Таким чином, у задоволені позовних вимог в частині визнання порушення строків надання відповіді на скаргу - протиправними, визнання відсутності роз'яснення по конкретній даті надання тепла - протиправними, визнання відсутності роз'яснення причин продовження опалювання сусідніх жилих будинків - протиправними слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнати порушеним право позивача бути присутнім при розгляді скарги; визнання відсутності повідомлення про час та місце розгляду скарги - протиправними діями суд знаходить їх обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступного. Так, відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадяни мають бути присутнім при розгляді заяви чи скарги. Однак такий порядок передбачений ст..19 Закону України «Про звернення громадян», якою наголошено, що на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Отже як вбачається з тексту скарги [PERSON] і [PERSON] від 15.04.2013 року, останні просили повідомити про час та місце розгляду їх скарги. Отже ст..1167 ЦК України наголошено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Крім того, відповідно до ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже як вбачається з пояснень позивача, останній обґрунтовує спричинену моральну шкоду несвоєчасним отриманням відповіді на скаргу та порушенням його права бути присутнім при розгляді скарги, що суд знаходить також обґрунтованим в силу ст.. 1167 ЦК України і вважає необхідним стягнути на користь [PERSON] 500,00 грн у відшкодування моральної шкоди. До обґрунтувань моральної шкоди у затраті часу у зв'язку зверненням до суду, суд відноситься критично, оскільки відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, позивач скористався своїм правом звернення до суду для захисту своїх прав та такі дії не є підставою для відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial