Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON] державна нотаріальна контора, [PERSON], Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], КП «[PERSON] МБТІ » \~\~про визнання договору дарування квартири удаваним, договору купівлі- продажу недійсним; за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - [PERSON], про усунення перешкод у користуванні власністю та витребування майна із чужого незаконного володіння; за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру. В ході судових засідань позивачі [PERSON] і [PERSON], просили суд залишити їх позови без розгляду. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] та його представник посилалися на те, що позивач проживає та зареєстрований у [INFO]. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], на підставі нотаріально посвідченого 01.08.1994 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] договору дарування. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2004 року було затверджено мирову угоду, згідно якої [PERSON] зобовязався передати у дар [PERSON],[INFO], по досягненню останнім 18 го вік, у квартиру [ADDRESS]. [PERSON] зобовязалася укласти із [PERSON] договір оренди квартири [ADDRESS], а також зобовязалася сплачувати орендну плату -1 грн на місяць, не передавати у суборенду і не надавити для проживання третім особам спірну квартиру, до досягнення [PERSON] 18-го віку. У квітні 2012 року позивачу стало відомо, що [PERSON], 07.05.2012 року, уклав з [PERSON] договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS], який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 114. Вважають, що вказана угода є такою, що порушує публічний порядок. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, в їх кінцевій редакції (а.с.214-217), просили суд: ●визнати дії [PERSON], повязані із відчуженням квартири [ADDRESS] неправомірними і такими що не відповідають закону; ●встановити факт передачі [PERSON] - [PERSON] у дар квартиру [ADDRESS], відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2004 року; ●визнати недійсним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], укладений 07.05.2012 року між [PERSON] і [PERSON], який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 114; ●скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; ●визнати договір дарування квартири [ADDRESS] таким, що відбувся згідно ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2004 року, визнавши за [PERSON] право власності на квартиру. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] розпорядився належною йому на праві власності спірною квартирою на власним розсуд, відповідно до норм цивільного законодавства України. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову також заперечували, посилаючись на законність набуття права власності на квартиру [ADDRESS]. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні доводи позовних вимог підтримала. Треті особи Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області - в судове засідання не зявилися, своїх представників не направили. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Про поважність причин своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності на підставі доказів доданих до матеріалів справи. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що до можливості часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі нотаріально посвідченого 01.08.1994 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] договору дарування, є власником квартири [ADDRESS]. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2004 року було затверджено мирову угоду, згідно якої [PERSON] зобовязався передати у дар [PERSON],[INFO], по досягненню останнім 18 го вік, у квартиру [ADDRESS]. [PERSON] зобовязалася укласти із [PERSON] договір оренди квартири [ADDRESS], а також зобовязалася сплачувати орендну плату -1 грн на місяць, не передавати у суборенду і не надавити для проживання третім особам спірну квартиру, до досягнення [PERSON] 18-го віку. 07.05.2012 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS], який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 114. Зазначений договір було зареєстровано у державній реєстраційній служби і як наслідок [PERSON], в розумінні ч.4 ст.334 ЦК України, набув право власності на спірну квартиру. Зазначений факт, також підтверджується поясненнями свідка [PERSON], який був допитаний у ході судового засідання відповідно до ст..184 ЦПК України. Отже, відповідно до ст..228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Аналізуючи вищезазначену норму закону, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив права [PERSON], що виразилося у не передачі останньому у дар квартири [ADDRESS], відповідно до затвердженої 26.07.2004 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська мирової угоди, а укладений 07.05.2012 року між [PERSON] і [PERSON] договір купівлі- продажу квартири [ADDRESS], який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 114 слід визнати таким, що порушує публічний порядок. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору купівлі продажу квартири [ADDRESS], укладений 07.05.2012 року між [PERSON] і [PERSON], який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 114 підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання дій [PERSON], повязані із відчуженням квартири [ADDRESS] неправомірними і такими що не відповідають закону, суд вважає можливим відмовити, оскільки відповідно до ст. 16 ЦК України, законодавцем встановлений вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом і такий спосіб захисту цивільного права як визнання дій неправомірними цивільний законодавством України не передбачений. Також слід відмовити у встановленні факту передачі [PERSON] - [PERSON] у дар квартиру [ADDRESS], відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2004 року, оскільки такі відносини відносяться до непозовного цивільного судочинства і порядок такого судочинства врегульований Розділом IV ЦПК України. У задоволені позовних вимог в частині скасування реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] також слід відмовити, оскільки за своєю правовою природою такі позовні вимоги є публічно - правовими і в силу ст..18 КАС України підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства. Також позовні вимоги, в частині визнання договору дарування квартири [ADDRESS] таким, що відбувся згідно ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2004 року, визнавши за [PERSON] право власності на квартиру не підлягають задоволенню, оскільки позивач не позбавлений права звернутися у законному порядку з приводу виконання ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2004 року, якою передбачено передача у дар позивачу спірна квартира і як наслідок є передчасними. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідачів солідарно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 214,60 грн На підставі викладеного,

Outcome: partial