overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 28 вересня 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області шлюбі (актовий запис № 714). Від шлюбу сторони дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння між ними, відповідач часто виїжджає за кордон, їх шлюб існує тільки формально. Шлюбні відносини фактично припинені. Подальше збереження сім'ї є неможливим, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засіданні також не зявилася, однак надіслала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечила щодо розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~По справі встановлено, що 28 вересня 2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб між Сополіга Марошом, [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 714. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюб від 28.09.2017 р. серії І-ФМ № 161693. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, їх шлюб існує тільки формально. Шлюбні відносини фактично припинені. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом;обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 29 вересня 2012 року виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 255). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони немають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, і подальше збереження сім'ї є неможливим, їх шлюб існує тільки формально. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також уточнила позовні вимоги та просила залишити без розгляду вимогу позову, щодо відновлення дошлюбного прізвища в іншій частині позову підтримує та просить розірвати шлюб (а.с.22). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 29.09.2012 року виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 255. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб від 29.09.2012 р. серії І-ФМ № 096010 (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, їх шлюб існує тільки формально. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені нею судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 551 гривня 20 копійок (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 30 квітня 2015 року виконкомом Ставенської сільської ради Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 03). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до частих сварок, відсутністю взаєморозуміння між ними, що призвело до того, що вже близько 7 місяців сторони не проживають разом. Подальше збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених в ньому. Відповідач також в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 30 квітня 2015 року Виконкомом Ставенської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 03. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 30.04.2015 р. серії І-ФМ № 123947. З копії свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 370533 від 16.11.2016 року, виданих виконкомом Ставенської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області вбачається, що у подружжя в шлюбі народився син [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітнім. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки. Спору щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 5 лютого 1983 року Ужоцькою сільською радою народних депутатів Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 1). Від шлюбу сторони мають двох дітей, які на даний час вже повнолітні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, їх постійними сварками, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, відповідач зраджує їй в подружній вірності. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. В судовому засіданні позивач, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнав повністю, однак вважає, що шлюб можливо зберегти. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 05.02.1983 року Ужоцькою сільською радою народних депутатів Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище Петик, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб від 05.02.1983 р. серії І-ФМ № 400506 (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки, та зрадами відповідача в подружній вірності. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені нею судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 487 гривень 20 копійок (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 6 червня 1996 року відділом РАЦСу Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 04). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до частих сварок, відсутністю взаєморозуміння між ними, що призвело до того, що вже близько 3 років сторони не проживають разом. Подальше збереження сім'ї є неможливим. Спору про поділ майна немає. Примиритися вони не бажають. Крім того, між ними відсутній спір щодо утримання дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак представник позивача за довіреністю подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений по час, дату та місце розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 6 червня 1996 року Виконкомом Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище Галаш, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 04. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 16.10.2007 р. серії І-ФМ № 033413 (а.с. 3). З копії свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 131708 від 06.05.2003 року, виданих виконкомом Костринської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області вбачається, що у подружжя в шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки. Спору щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 9 липня 2015 року відділом ДРАЦСу Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 23). Від шлюбу сторони мають четверо дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до частих сварок, відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Подальше збереження сім'ї є неможливим, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не зявився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив, визнав їх. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 9 липня 2015 року відділом ДРАЦС Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 23. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 09.07.2015 р. серії І-ФМ № 129117 (а.с. 4). З копій свідоцтв про народження серії 1-ФМ №№ 331671, 331670, 221023, серії І-ИД № 221022 від 22.07.2015 року та 27.07.2015 року, повторно виданих відділом ДРАЦС Теребовлянського РУЮ в Тернопільській області вбачається, що у подружжя в шлюбі народились четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми (а.с. 7-10). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки. Спору щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 9 червня 2012 року виконавчим комітетом Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 02). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, їх постійними сварками, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, більше півтора року не проживають разом. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. Крім того, між ними відсутній спір щодо утримання сина. В судовому засіданні позивач, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України підстав, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 09.06.2012 року виконавчим комітетом Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 02. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб від 09.06.2012 р. серії [NUMBER] (а.с. 4). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15.11.2012 р., виданого виконавчим комітетом Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області вбачається, що [INFO] р. у подружжя в шлюбі народився син [PERSON], який на даний час є неповнолітнім (а.с.5). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сім'ї виникають постійні сварки. Спору щодо визначення місця проживання сина після розірвання шлюбу сторони не мають. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх неповнолітньому сину. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені нею судові витрати - судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 487 гривень 20 копійок (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

В позові йдеться про пропущення [PERSON] передбаченого законом (ч.1\~ст.1270 ЦК України) шестимісячного строку на прийняття спадщини за спадкодавцем за заповітом [PERSON], який помер 15 березня 2016 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на поважність причин пропуску вищевказаного строку\~ оскільки в юридичному плані не обізнаний, що повинен був подати заяву про прийняття спадщини. Крім іншого він не знав про існування заповіту. У звязку із зазначеним [PERSON] просить\~визначити їй додатковий строк в два місяці, достатнього для подання нею заяви на прийняття спадщини,\~відкритої 15 березня 2016 року. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала в порядку ч.2\~ст.158 ЦПК України\~заяву з проханням розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представники відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без їхньої участі (ч.2 ст.158 ЦПК України), у звязку із великою завантаженістю в роботі\~проти позовних вимог [PERSON] не заперечив. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, зважаючи на повне визнання позову, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з передбачених ч.4\~ст.174 ЦПК України\~підстав, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, позивач згідно\~ст.ст. 1216,1220,1233,1235 ЦК України\~є спадкоємцем за заповітом на все майно спадкодавця [PERSON], який 15 березня 2016 року помер\~і з цього часу відкрилася спадщина на усе належне йому на час життя майно відповідно до\~ст.1220 ЦК України. Дані обставини стверджуються наявними у матеріалах справи документами: свідоцтвом про смерть [PERSON] від 15.03.2016 серії І-ФМ № 209449; паспортом громадянина України серії ВО № 097462 виданим Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області від 15.02.1996 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.02.2007 № 13434002; складеним померлим заповітом на імя [PERSON] від 05.05.2010 року. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд визнає, що позивач пропустив передбачений ч.1\~ст.1270 ЦК України шестимісячний\~строк на прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, не знаючи про наявність заповіту, що позбавило [PERSON] можливості вчасно звернутися до Державної нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва. Враховуючи викладене, суд визнає, що пропущений позивачем вищезазначений строк на прийняття спадщини підлягає відновленню шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини\~ два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved