Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В серпні 2016 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтвання позовних вимог зазначає, що 07.11.2011 року між ПАТ «ВБР» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № IRCASHGG.14671.001. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20000 грн. строком до 06.11.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних та комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 1,50% щомісячно та зобов'язався в період сплати щомісячно надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості у розмірі встановленому графіком погашення. Зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] не виконала, у зв'язку з чим станом на 17.08.2016 року за нею рахується заборгованість в сумі 33450,22 грн., що складається з: - поточної заборгованості по тілу кредиту - в сумі 0,00 грн.; - простроченої заборгованості по тілу кредиту - 3490,04грн.; - поточної заборгованості за процентами 0,00грн.; - простроченої заборгованості за процентами 4666,18грн.; - заборгованість по комісії в сумі - 13200,00 грн.; - пеня 12094,00грн.; Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в суд не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, про причини неявки суд не інформував. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із договорів. Судом встановлено, що 07.11.2011 року між ПАТ «ВБР» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № IRCASHGG.14671.001. (а.с.25-28). Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20000 грн. строком до 06.11.2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних та комісії за надання кредитних ресурсів в розмірі 1,50% щомісячно та зобов'язався в період сплати щомісячно надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості у розмірі встановленому графіком погашення. Відповідачем, який є позичальником за кредитним договором, зобов'язання щодо погашення кредиту згідно умов договору та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконані, що підтверджується наданими Банком письмовими доказами. Таким чином станом на 17.08.2016 року за ним рахується заборгованість в сумі 33450,22 грн., що складається з: - поточної заборгованості по тілу кредиту - в сумі 0,00 грн.; - простроченої заборгованості по тілу кредиту - 3490,04грн.; - поточної заборгованості за процентами 0,00грн.; - простроченої заборгованості за процентами 4666,18грн.; - заборгованість по комісії в сумі - 13200,00 грн.; - пеня 12094,00грн. (а.с.4-24) Згідно з ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов'язання вчасно сплачувати Банку частину від суми отриманого кредиту в якості погашення заборгованості за кредитним договором та відсотки за фактичне використання кредитних коштів. У відповідності з вимогамист.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України визначає, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Згідност.1049 ЦК України (правила які застосовуються до відносин за кредитним договором) позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд дослідивши надані докази у їх сукупності, та у відповідності до діючого законодавства прийшов до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором на загальну суму 33450,22 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved