Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

в позові вказано, що 04 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №ІФ01-00729, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 21000 гривень, погашення кредиту зобов`язувався здійснювати згідно графіку внесків за кредитним договором, шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі 4342,09 гривень, сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 17% на місяць, кінцевим терміном повернення кредиту згідно договору встановлено 31/12/2019. Позивачем виконано зобов`язання, надано позивачу кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 04/02/2019. Заборгованість відповідача перед позивачем складає 54499,86 гривень, що складається з 21000 гривень - тіло кредиту, 33149,86 гривень - процентів за користування кредитом за період з 04/02/2019 по 01/12/2019, 350 гривень - штрафні санкції за кредитним договором. Позивач просив суд розглянути справу без його представника, надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків, не подав суду відзиву на позов чи його заперечення. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 04/02/2019 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №ІФ01-00729, за яким позивачу надано кредит в розмірі 21000,00 гривень на строк до 31/12/2019 року включно, розмір фіксованої процентної ставки становить 17% від суми наданого кредиту за кожні 30 днів. Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №ІФ01-00729, що підписаний відповідачем встановлено Графік внесків за договором. Розділом 4 вказаного кредитного договору передбачено відповідальність сторін, зокрема п.4.2 передбачено, що в разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного платежу» більше ніж на 1 день від дати визначеної графіком внесків позичальник сплачує кредитору штраф в розмірі 50 гривень за кожен факт порушення. Згідно видаткового касового ордеру від 04/02/2019 відповідачем отримано кошти в розмірі 21000,00 гривень. Однак, заборгованість відповідачем не сплачено. Станом на 01 грудня 2019 року за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 54499,86 гривень, що складається з 21000 гривень - тіло кредиту, 33149,86 гривень - процентів за користування кредитом за період з 04/02/2019 по 01/12/2019, 350 гривень - штрафні санкції за кредитним договором. В ст. 1054 ЦК України вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ст. 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зі змісту ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не надано суду. Враховуючи, що відповідач прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, позовні вимоги обґрунтовано належними правовими підставами. Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved