Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Державної виконавчої служби України, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», [PERSON], Головного управління Держземагенства у м. Києві про визнання права власності на земельну ділянку, звільнення її з-під арешту та виключення з акту опису й арешту. 03 грудня 2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження по вищевказаній цивільній справі. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що позивач звернулась до суду з позовом, частина позовних вимог якого вже була розглянута судом, і по яким вже було прийняте рішення, між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також заявник зазначив, що це рішення набрало законної сили. В судовому засідання представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник [PERSON] та представник [PERSON] проти задоволення клопотання заперечували. В обґрунтування своїх заперечень зазначили, що позов з яким звернулась [PERSON] до суду не пов'язаний з тим спором, що вже був розглянутий судом, в ньому приймають участь інші сторони, і його юридична природа ніяким чином не порушує норми та положення ст.205 ЦПК України. Представник Головного управління Держземагенства у м. Києві вирішення питання по заявленому клопотання залишив на розсуд суду. Представник Державної виконавчої служби України в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторні, суд приходить до висновку, що заявлення клопотання задоволеню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. З матеріалів справи, а саме з рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.09.2014 року № 756/14685/13-ц вбачається, що позовною вимогою, в позові, за яким було винесено рішення, було знаття арешту з майна та виключення майна з акту опису й арешту, а відповідачем по даній справі була Державна виконавча служба України. В цивільній справі за позовом [PERSON] до Державної виконавчої служби України, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», [PERSON], Головного управління Держземагенства у м. Києві про визнання права власності на земельну ділянку, звільнення її з-під арешту та виключення з акту опису й арешту, на думку суду, залучені зовсім інші сторони по справі. Відповідно позовні вимоги можуть нести зовсім інші юридичні наслідки, внаслідок чого суд доходить висновку, що два вищезазначені спори не мають між собою однакових кваліфікуючих ознак, в розумінні ст. 205 ЦПК України, і саме тому в задоволенні заявленого клопотання має бути відмовлено На підставі викладеного та

Outcome: dismissed