Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року позовна заява [PERSON] залишена без розгляду. Представником відповідача до судового засідання та винесення ухвали про залишення позову без розгляду, подано заяву про стягнення з позивача понесених відповідачкою витрат на правову допомогу. Так суду надані документи, що підтверджують договірні відносини її, як клієнта, з адвокатським об`єднанням «Ваш адвокат», розрахунок понесених витрат з додатками, що їх підтверджують. В судовому засіданні представник відповідача та відповідач заяву підтримали, просили задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, доходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу було надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 1.11.2019 р., акт прийому-здачі виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 24.09.2020 р. із зазначенням часу, витраченого на виготовлення документів правового характеру, квитанції до прибуткових касових ордерів від 04.11.2019р., та від 24.09.2020р., відповідно до яких адвокатським об`єднанням «Ваш адвокат» прийнято від [PERSON] 12000 грн. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 1.11.2019 року по справі № 202/6045/19. Таким чином, суд вважає, що відповідачкою документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн., та вказані витрати мають бути стягнуті з позивача на користь відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved