overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2013 року провадження у даній справі було зупинено до закінчення трьохмісячного строку для примирення. 22 січня 2014 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області провадження у справі відновлено та призначено до слухання на 03.02.2014 р. о 12 год. 15 хв. Про час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином в судове засідання не з'явилися проте надали заяви в яких просили слухати справу у їх відсутність. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29.03.1988 року зареєстровано Виконавчим комітетом Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області шлюб шлюб, актовий запис № 5. Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, вказавши, що два роки тому вони з відповідачем припинили спільне проживання. Син проживає з нею і виключно нею утримується, оскільки відповідач, який є батьком дитини, не надає добровільно допомоги на утримання дитини. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 100 гривень у відшкодування витрат на оплату правової допомоги. В судове засідання позивач не з'явилась, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча належним чином, в порядку, встановленому ЦПК України, був повідомлений про дату і час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Так, судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) Довідкою Сокілецької сільської ради №732 від 19 серпня 2013 року підтверджено, що син [PERSON] проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. (а.с. 5) Відповідачем вказана обставина не спростована. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Оскільки відповідач не виконує вказаного обов'язку, то, з метою захисту прав дитини і законних інтересів позивача, аліменти на утримання дитини з відповідача необхідно стягувати на користь позивача за судовим рішенням. Крім того, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у доход держави та 100 гривень на користь позивача у відшкодування витрат на оплату правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 1 квітня 2012 року. В обґрунтування вимог посилалась на ті обставини, що вже тривалий час проживає і місті Києві і їй не було відомо про наявність у матері спадкового майна. У судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. До суду надіслали заяви, в яких просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є дочкою [PERSON], яка померла 1 квітня 2012 року. Оскільки [PERSON] не було відомо, що у матері є майно, що складало б спадщину, вона не зверталась до нотаріальної контори після її смерті. Проте у червні 2013 року батько позивача виявив договір строкового банківського вкладу зі сплатою процентів № 15341-11273 від 26.04.2010 року, укладений між спадкодавицею та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», а також виписку з ощадної книжки за цим договором із зазначенням залишку вкладу. Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску строку суд вважає поважними, а також враховуючи таку процесуальну позицію відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила позбавити останню батьківський прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначені вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач вихованням дитини не займаються, долею дитини та її матеріальним станом не цікавиться. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала; представник третьої особи - органу опіки та піклування, а також прокурор вважали, що позов підлягає задоволенню. Сторони не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини нявки суду не відомі. Відповідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їм відповідають. [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану ММУЮ серії [NUMBER] від 11.03.2003 року (а.с. 7) Запис про батька дитини в свідоцтві про народження провадився згідно ст. 135 СК України. При цьому мати дитини тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо її виховання. Відповідач не проявляє батьківського піклування, мешкає окремо від дитини, веде мігруючий спосіб життя, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. На даний час дитина проживає разом з позивачем, яка є рідною бабою дитини, що повністю підтверджуються матеріалами справи. Більше того, вказані обставини в повному обсязі підтверджуються також висновком виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04 жовтня 2013 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1986 р.н., відносно її сина [PERSON], [INFO] (а.с. 26-27) За таких обставин в силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України [PERSON] має бути позбавлена батьківських прав. В той же час, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 серпня 2013 року. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 104 грн. 00 коп., а також на користь держави - в розмірі 240 грн. 10 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася в суд із заявою і просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме, що позивачка є її двоюрідною онучкою. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що її двоюрідною бабою є [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті баби залишилось спадкове майно. Однак, на даний час вона не може оформити спадщину, оскільки до нотаріальної контори їй слід надати документи, що підтверджують, родинні відносини, а саме, що заявниця є онукою померлої [PERSON] Ухвалою суду від 21.11.2013 року заінтересованою особою залучено [PERSON] В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву та просять її задовольнити. Заінтересована особа - Капустинська сільська рада Старокостянтинівського району надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] проти заяви не заперечує та підтвердила, що померла [PERSON] є бабою [PERSON] по лінії батька. Заслухавши заявницю та її представника, заінтересовану особу, та дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], є двоюрідною онукою [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті баби залишилось спадкове майно. Однак, на даний час вона не може оформити спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини [PERSON] та [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про шлюб [PERSON]; довідкою Капустинської сільської ради від 20.08.2013р. №112; копією спадкової справи № 109 від 19 лютого 2013 року після смерті [PERSON] Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померла [PERSON] є двоюрідною бабою [PERSON] За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є двоюрідною онукою [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1996 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Новоселицької районної Новоселицької районної державної адміністрації, актовий запис № 80. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] [INFO]. Позивачка просила розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалося в 2013 році, за час наданий на примирення між ними примирення на сталося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, за час наданий їм на примирення вони не помирилися. З таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 червня 1990 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецької області, актовий запис № 14. Від спільного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивачки просив розірвати шлюб посилаючись на те, що їхня сім'я розпалося, з відповідачем вони проживають окремо, під час наданого строку примирення не сталося. Просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки представник позивачки проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, за час наданий на примирення між сторонами примирення не сталося. Шлюб носить формальний характер. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і тривалий час сторони проживають окремо. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просить задоволити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року, від якого дітей немає. Протягом останніх двох років сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим і за час, що надавався судом для примирення відносини не змінилися. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

в серпні 2013 року [PERSON] подала до суду заяву про визнання недієздатною своєї доньки - [PERSON]. В заяві зазначає, що її донька з дитинства хворіє на тяжку хворобу - синдром Дауна. В зв'язку з цим їй надано першу групу інвалідності. Вона потребує постійного догляду. За таких обставин необхідно визнати її недієздатною для того, щоб в подальшому оформити над нею опікунство. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала повністю. Просить заяву задовольнити. Представник відділу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судовому засіданні вказав, що заява є підставною та [PERSON] слід визнати недієздатною, оскільки внаслідок своєї хвороби вона не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Заслухавши пояснення заявника, думку представника зацікавленої особи, думку прокурора в підтримку заяви, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є мамою [PERSON] З долученої до справи копії довідки до акта огляду МСЕК вбачається, що [PERSON] з дитинства безтерміново встановлена інвалідність 1-ї групи. Вона потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. З акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №180 від 02 квітня 2014 року вбачається, що [PERSON] дійсно страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі важкої розумової відсталості в ступені імбецильності, внаслідок хвороби Дауна. Наявні в неї розлади в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері виражені та позбавляють її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує стороннього догляду та опіки. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В серпні 2013 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його тітки [PERSON], [INFO], яка проживає [INFO], та призначення його опікуном, посилаючись на те, що внаслідок хронічного розладу [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними. В судове засідання заявник не зявився, до початку розгляду справи надав заяву, згідно якої свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві та просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень щодо заяви до суду не направив. Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка є тіткою заявника, внаслідок хвороби за своїм психічним станом в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, що підтверджується даними пояснень заявника, даними акту амбулаторної комісії судово психіатричної експертизи № 314/5ц від 13.02.2014р. /а.с. 33/. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, ст.ст.256-259 ЦПК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. За правилами ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною особою встановлюється опіка. Підставою для задоволення заяви про визнання недієздатним є встановлення судом того факту, що [PERSON] за своїм психічним станом в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] являється тіткою заявника [PERSON] За станом здоровя [PERSON] може бути опікуном. За таких обставин суд приходить до висновку, що перешкоди для призначення опікуном [PERSON] над недієздатною [PERSON] відсутні, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В серпні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, оскільки дружина не підтримує позивача, не цікавиться його життям, стала чужою людиною. Збереження шлюбу з відповідачкою є неможливим. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд постановити рішення про розірвання шлюбу. Суду пояснила, що з позивачем по справі не знаходять спільної мови в основному через кредити позивача, які він не погашає, заставили її квартиру, за кредитом є заборгованості, вона не бажає перебувати в шлюбі з людиною, яка її обманює. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 5 вересня 2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №841, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14). Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем сімейне життя не склалося. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Ухвалою Деснянського районного суду від 04.10.2013 року сторонам надавався строк на примирення чотири місяці, сторони не примирились та бажають розірвати шлюб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved