Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

В провадженні Богунського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа з самостійними вимогами [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів та за позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», співпозивач [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведення торгів. Позивач просив визнати електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними. Визнати недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 р. виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - адвокат Сіра А.В. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі 295/7160/18, де зазначила, що при постановленні рішення по даній справі 19.07.2021 р. судом не вирішено питання відносно позовних вимог, заявлених третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] з урахуванням уточнених та об`єднаних позовних вимог, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, а саме: 1) Визнати електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними. 2) Визнати недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 року виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] . 3) Визнати недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 02.11.2018 р., що затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області Невмержицьким О.О. з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельна ділянка 0,0924 га кадастровий номер 1810136300:10:032:0004, цільове призначення (використання) для комерційного використання за адресою: [ADDRESS] . 4) Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:510 від 10.06.2019 р. щодо мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47285494 від 10.06.2019 р. про реєстрацію права власності на мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та запис про право власності 31936732 від 10.06.2019 р. 5) Визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:509 від 10.06.2019 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47286864 від 10.06.2019 р. про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та запис про право власності 31938025 від 10.06.2019 року. Також представник [PERSON] просила постановити додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору понесені судові витрати пов`язані і розглядом справи у суді першої інстанції, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 5041,60 грн. та 20 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. В судове засідання 23.07.2021 р. прибув позивача та представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору адвокат Сіра А.В., які підтримали вимоги, вказані у заяві про постановлення додаткового рішення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Касянчук С.В. заперечували проти постановлення додаткового рішення. Одночасно [PERSON] просив не стягувати з [PERSON] судових витрат, оскільки останній не вчиняв жодних дій, направлених на реалізацію майна, а є добросовісним набувачем. Представники відповідачів: управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «СЕТАМ» та третьої особи без самостійних вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінюючи підстави для ухвалення додаткового рішення, суд встановив. Стаття 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. У липні 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Державного підприємства «Сетам» Міністерства Юстиції України, треті особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна», [PERSON] , яким просив суд: визнати електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними. Визнати недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 року виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , стягнути з відповідачів на коирсть позивачів понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що з 04.08.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 12.06.2007 р. було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно якого за спільні кошти подружжя було придбано житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 по [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. В подальшому позивачем та його дружиною за спільні кошти було проведено реконструкцію житлового будинку під мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, що свідчить про те, що створене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Вказане нерухоме майно було введено в експлуатацію, проте право власності на нього зареєстроване не було. 25.05.2018 р. із відомостей розміщений на офіційному сайті ДП «СЕТАМ» позивачу стало відомо, що 24.05.2018 року відбулися прилюдні торги по реалізації арештованого майна лот № 277750, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується протоколом № 334528 проведення електронних торгів та роздруківкою із сайту. Позивач вважає, що електронні торги відбулися з порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 129.09.2016 р. та всупереч нормам ст. ст. 60, 70, 73 Сімейного кодексу України. Позивач посилається на те, що реалізована на торгах земельна ділянка кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 має цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, тоді як позивачем у 2008 р. було змінено її цільове призначення на землі комерційного використання, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 769566 від 02.03.2009 р. (Т. 1 а. с. 2-5). 09.08.2018 р. [PERSON] було подано до суду заяву про залучення її до участі у справі, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та подано позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, треті особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна», [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначила, що вона з 04.08.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 12.06.2007 р. було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 по [ADDRESS] . Незважаючи на те, що житловий будинок та земельну ділянку було оформлено на ім`я [PERSON] , проте вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано за період шлюбу та за спільні кошти подружжя. В подальшому нею, [PERSON] та її чоловіком за спільні кошти було проведено реконструкцію житлового будинку під мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі, що свідчить про те, що створене нерухоме майно також є спільною сумісною власністю подружжя. \~ \~ \~ \~ [PERSON] вказує, що 24.05.2018 р. відбулися прилюдні торги по реалізації арештованого майна, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується протоколом № 334528 проведення електронних торгів та роздруківкою із сайту. На вказаних торгах було реалізовано нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , без отримання її згоди та без виділення частки боржника у вказаному майні, у зв`язку з чим просила прийняти її заяву до спільного розгляду із справою № 295/7160/18-ц та визнати електронні торги за лотом № 277750 від 24.05.2018 року та протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 р. недійсними. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.08.2018 р. [PERSON] залучено до участі у цивільній справі № 295/7160/18-ц в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та поданий нею позов прийнято до спільного розгляду з позовною заявою [PERSON] . (Т. 1 а. с. 112-113). 15.03.2019 р. на адресу суду від третьої особи із самостійними вимогами надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої [PERSON] просила суд: Визнати електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними. Визнати недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 р. виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] . Визнати недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 02.11.2018 р., що затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області О.О. Невмержицьким з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельна ділянка 0,0924 га кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 цільове призначення (використання) для комерційного використання за адресою: [ADDRESS] . (Т. 1 а. с. 227-229). 20.04.2021 р. від представника третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору [PERSON] надійшло клопотання, в якому адвокат просила об`єднати в одне провадження справу № 295/3486/21 позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування рішення, що розглядається Богунським районним судом м. Житомира (суддя Зосименко О.М.) зі справою № 295/7160/18-ц за позовом [PERSON] до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа з самостійними вимогами [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів та за позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», співпозивач [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведення торгів, що розглядається Богунським районним судом м. Житомира у судді Перекупки І.Г. (Т. 2 а. с. 84-88). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.04.2021 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа з самостійними вимогами [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів та за позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», співпозивач [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведення торгів за № 295/7160/18-ц об`єднано в одне провадження зі цивільною справою № № 295/3486/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування рішення та записів та присвоїти реєстраційний номер № 295/7160/18-ц. (Т. 2 а. с. 111-114). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2021 р. позовні вимоги [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа з самостійними вимогами [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, задоволено. Визнано електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними. Визнано недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 року виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] . Позов третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведення торгів, задоволено. Визнано мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів та земельну ділянку площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] , право власності на Ѕ частину мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Знято арешт з 1/2 частини мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та виключино його з постанови про опис та арешту майна боржника від 20.03.2017 р. Стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] понесенні судові витрати. Рішення не набрало законної сили. Водночас, у вказаному судовому рішенні не вирішено позовні вимоги, які були заявлені [PERSON] , як третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та відображені у позовній заяві, поданій до суду 09.08.2018 р. з наступними уточненнями позовних вимог та з урахуванням об`єднаних справ. Також не вирішено питання про розподіл судових витрат. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги первинного позову та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що первинний позов та позов третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 04.08.2001 р. по теперішній час перебуваю у зареєстрованому шлюбі. (Т. 1 а. с. 6). 19.06.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки реєстраційний номер 5315, згідно п. 1.1. якого [PERSON] передала у власність продала, а [PERSON] прийняв у власність купив житловий будинок та земельну ділянку 0,0924 га по [ADDRESS] . Земельна ділянка кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 відчужується без зміни цільового призначення для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. (Т. 1 а. с. 7-16). Пунктом 5.5. вказаного договору передбачено, що Покупець довів до відома Покупця, а Покупець взяв до уваги, що дружиною покупця надано нотаріально засвідчену згоду на купівлі вищевказаного нерухомого майна. На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області (станом на день проведення електронних торгів) перебувало зведене виконавче провадження № 53488830 з примусового виконання 8 виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на користь юридичних осіб грошових кошів. Серед вказаних виконавчих проваджень було виконавче провадження № 52589893 з виконання виконавчого листа №2-3258/11 від 26.01.2012 р. виданого Голосіївським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 92283,58 дол. США, що еквівалентно 734 411,19 грн. При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 53488830, державним виконавцем вживалися заходи примусового виконання рішень, зокрема, рахунки боржника арештовано, транспортний засіб належний [PERSON] оголошено в розшук, на нерухоме майно належне боржнику на праві власності звернено стягнення, а саме: проводився опис, оцінка та реалізація майна боржника, зокрема будинків за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також приміщення 1-1 будівлі плиточного цеху за адресою: [ADDRESS] . За результатами електронні торги не відбулися в зв`язку з чим нереалізоване майно відповідно до ст. 62 Закону запропоноване стягувачам в рахунок погашення боргу. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових права на нерухоме майно було встановлено, що за боржником [PERSON] зареєстровано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . При виїзді за даною адресою, державними виконавцями було встановлено, що будинок відсутній, а на його місці знаходиться СТО та автомийка, яка зі слів працівників належить [PERSON] 20.03.2017 р. в межах виконавчого провадження № 53488830 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та автомийки, розташованої на даній земельній ділянці. 13.07.2017 р. на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від управління державної архітектурно-будівельної інспекції у житомирській області надійшов лист в якому зазначалося, що замовкну [PERSON] зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за реєстраційним номером ЖТ08211077826 від 15.11.2011 р. на об`єкт «Будівництво мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів по [ADDRESS] » та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ЖТ 14211094345 від 06.12.2011 р. на об`єкт «Будівництво мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів по [ADDRESS] » та додано копії відповідних документів. Також в матеріалах виконавчого провадження знаходиться копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 769566 виданого [PERSON] про те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0924 га за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 з цільовим призначенням для комерційного використання. 05.09.2017 р. старшим державний виконавцем Голубович Н.П. до Богунського районного суду м. Житомира було подано подання в порядку ст. 337 ЦПК України про звернення стягнення на майно боржника право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. 31.01.2018 р. Богунським районним судом м. Житомира було постановлено ухвалу, якою було звергнуто стягнення на нерухоме майно боржника [PERSON] право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: об`єкт «мийка легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів » по вул. Святослава Йоана Павла ІІ в м. Житомирі. (Т. 1 а. с. 69-70). Згідно звіту з незалежної оцінки майна № 180330-П від 20.04.2018 р., виконаного ФОП [PERSON] ринкова вартість об`єкту оцінки мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів та земельна ділянки станом на 20.04.2018 р. становить 634492,00 грн, з яких: вартість мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв.м. ( [ADDRESS] ), становить 390075,00 грн без урахування ПДВ; вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 ( [ADDRESS] становить 244417,00 грн без урахування ПДВ. Із звіту з незалежної оцінки майна вбачається, що проводилася оцінка земельної ділянки, яка має призначення - землі для комерційного використання. (Т. 1 а. с. 71-75) 25.04.2018 р. боржника повідомлено про результати визначення вартості майна та 25.04.2018 р. подано заявку до ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв. м. та земельної ділянки, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] . (Т.1 а. с. 76-77). 24.05.2018 р. відбулися електронні торги, оформлені протоколом проведення електронних торгів № 334528 ДП «СЕТАМ», на яких було реалізовано майно - мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв. м. та земельної ділянки, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] за ціною 634 492,00 грн, переможцем торгів став учасник № 4 [PERSON] . (Т. 1 а. с. 82-83) 26.10.2018 р. головним державним виконавцем виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. на підставі протоколу № 334528 проведення електронних торгів від 24.05.2018 р. лот № 334528 ДП «СЕТАМ» складено акт про проведені електронні торги. (Т. 1 а. с. 208). 02.11.2018 р. постановою начальника відділу виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Невмержицького О.О., акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 26.10.2018 р. скасовано та зобов`язано державного виконавця винести новий акт про проведення електронних торгів з урахуванням недоліків зазначених переможцем електронних торгів від 02.11.2018 р. 02.11.2018 р. головним державним виконавцем виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. на підставі протоколу № 334528 проведення електронних торгів від 24.05.2018 р. лот № 334528 ДП «СЕТАМ» складено акт про проведені електронні торги, де вказано, що цільове призначення (використання) земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 для комерційного використання. 10.06.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:510 від 10.06.2019 року щодо мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47285494 від 10.06.2019 р. про реєстрацію права власності на мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (запис про право власності 31936732 від 10.06.2019 року). (Т. 1 а. с. 95). 10.06.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:509 від 10.06.2019 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] цільове призначення: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47286864 від 10.06.2019 р. про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (запис про право власності 31938025 від 10.06.2019 р.). (Т. 1 а. с. 96). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»). У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом (ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 р. у справі № 465/650/16-ц та від 23.01.2019 р. у справі № 522/10127/14-ц правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Отже, акт про проведення, який складений за результатами електронних торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України. Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Відповідно до частини четвертої ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша ст. 215 цього Кодексу). Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ч. 1 ст. 658 ЦК України). Згідно із п. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем. Таким чином набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів. Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18.11.2015 р. у справі № 6-1884цс15 та від 13.04.2016 р. у справі № 6-2988цс15 головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги. Вказані правові позиції підтверджені постановами Верховного Суду від 07.11.2018 р. у справі № 712/1317/14-ц та від 19.08.2020 р. у справі № 202/1698/17. Отже, враховуючи вищевикладене, правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону та призвів до порушення прав інших осіб. Обґрунтовуючи позов, позивач та третя особа з самостійними вимогами на предмет спору посилались на те, що з 04.08.2001 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та реалізована на електронних торгах мийка легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв.м., та земельна ділянка, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса [ADDRESS] ) належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки вказане майно було придбане та побудоване під час шлюбу. Тому відчуження нерухомого майна в повному обсязі, тобто разом з належною [PERSON] часткою у цьому майні без її згоди, є порушенням її прав як співвласника цього майна. Вказане підтверджується тим, що земельна ділянка, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 була придбана за період шлюбу та хоча була оформлена на [PERSON] , проте є спільною сумісною власністю подружжя із річними частками. На вказаній земельній ділянці знаходився житловий будинок, який також належав позивачам на праві спільної сумісної власності та впродовж 2011 р. був перетворений (реконструйований) на мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв.м. та введений в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, затвердженої 06.12.2011 р., проте право власності на вказаний об`єкт не було зареєстровано. У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351 ЦК України), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331 ЦК України), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879-881, 883 ЦК України), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, необхідно визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду, оскільки її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи об`єктом нерухомого майна з юридичного погляду, об`єкт будівництва, який побудовано за період шлюбу та введено в експлуатацію з 100% готовністю до використання, є майном, яке може належати на праві спільної сумісної власності подружжю. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2020 р. у справі № 6488/3103/17-ц та в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 р. в справі № 158/2404/13-ц (провадження № 61-21466св18). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України та частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином, непорушність права власності є беззаперечною. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до ч. 1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У ст. 60 СК України, що узгоджується зі ст. 368 ЦК України, закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). У ч. 1 ст. 70 СК встановлено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 р. у справі № 372/504/17 підтверджено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. Відповідно до ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст. 366 цього Кодексу. Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що спірне нерухоме майно - мийка легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв. м., та земельна ділянка, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] , було набуте позивачем та третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору за час шлюбу, відповідно, це майно є їх спільною сумісною власністю та з моменту його придбання (створення) третій особі з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] , як співвласниці спірного майна, належать речові права, тобто право володіння, користування та розпорядження щонайменше 1/2 частиною спірного майна. Посилання відповідача [PERSON] та представника відповідача на те, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.12.2020 р. по справі № 295/8728/19, позивачці [PERSON] відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів та земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] ; визнання за нею право власності на 1/2 частину мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , ; визнання за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; визнання недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер: 510, видане 10.06.2019 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. щодо мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , ; скасування запису про право власності № 31936732 від 10.06.2019 р. на мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів та земельну ділянку площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] не спростовує вищевикладених доводів. Оскільки, відмовляючи у задоволені позовних вимог Богунський районний суд м. Житомира у справі № 295/8728/19 вказав на те, що спірне нерухоме майно на час розгляду справи належить на праві власності відповідачу [PERSON] , а тому з моменту набуття ним як новим власником права власності на це майно воно втратило статус об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. На час розгляду справи правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно, а саме свідоцтва про право власності на них, видані нотаріусом на ім`я [PERSON] , є чинними та законність набуття спірного майна новим власником стороною позивача не спростована. Проведені 24.05.2018 р. електронні торги з продажу мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів загальною площею 95,0 кв. м та земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в судовому порядку недійсними не визнані. Спірне нерухоме майно в цілому було реалізоване на електронних торгах в рамках зведеного виконавчого провадження № 5348830 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на користь юридичних осіб грошових коштів, де боржником є [PERSON] . Державний виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясовувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами та чи мають право на користування даним майном інші особи, чи не перебуває дане майно під обтяженням, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Однак вказане питання державним виконавцем при передачі спірного майна на реалізацію в повній мірі з`ясовано не було, оскільки державний виконавець лише отримавши документи щодо введення мийки легкових автомобілів в експлуатацію, яка була подана [PERSON] зробив висновки, що вказане майно є особистою власністю боржника, і при цьому не з`ясував його сімейний стан та не встановив, чи не придбано майно в період шлюбу, та чи мають інші особи право на користування нерухомим майном. Суд критично ставиться до доводів відповідача управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області на те, що третя особа з самостійними вимогами [PERSON] є також боржником, тому є правомірним звернення стягнення і на її майно в межах виконавчого провадження № 53488830 від 24.02.2017 р. З постанови про відкриття виконавчого провадження № 52589893 від 07.10.2016 р. з виконання виконавчого листа № 2-3258/11 від 26.11.2012 р. виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вбачається, що боржником у даному виконавчому провадженні є [PERSON] . Відповідачами суду не надано документів на підтвердження того, що станом на дату проведення електронних торгів у провадженні державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження відносно боржника [PERSON] . Таким чином, підставою для визнання електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 24.05.2018 р. з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів загальною площею 95,0 кв. м та земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання державним виконавцем під час організації та проведення прилюдних торгів норм Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 р. № 2831/5, у результаті яких відбулось відчуження всього спірного нерухомого майна, зокрема, частки, яка належить третій особі з самостійним вимогами на предмет спору [PERSON] , чим порушені її права. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 01 червня 2018 р. № 295/6711/18, зміненою постановою Житомирського апеляційного суду від 24.10.2018 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] . Відомості про зазначене обтяження було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.11.2018 р., вони містяться там і станом на даний час, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 29.10.2018 р. № 295/7160/18 було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] ., заборонено нотаріусам видавати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, що відбулись 24.05.2018 р. за лотом № 277750, щодо об`єкту нерухомого майна мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] та заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме вчиняти дії щодо державної реєстрації прав на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, що відбулись 24.05.2018 р. за лотом № 277750, щодо об`єкту нерухомого майна мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] . (Т. 1 а. с. 176-178). З викладеного вище вбачається, що станом на момент видачі свідоцтв від 10.06.2019 р. та внесення до реєстру запису про право власності на спірне майно існувала заборона видавати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, що відбулись 24.05.2018 р. за лотом № 277750, щодо об`єкту нерухомого майна мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: [ADDRESS] та на вчинення реєстраційних дій з зазначеним майном. У зв`язку із задоволенням позовних вимог про визнання недійсними, проведених ДП «СЕТАМ» електронних торгів за лотом 277750, які відбулися 24.05.2018 р., підлягають визнанню недійсними протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 р. з реалізації спірного майна та акт про проведені електронні торги від 02.11.2018, а також видані на їх підставі приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріальної округу Горайом О.С. за реєстровими №№ 509, 510 свідоцтва від 10.06.2019 р. Як похідні підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за індексними номерами: 47286864, 47285494 від 10.06.2019 р. Однією із основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1, 3 ст. 131 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 09.08.2018 р. [PERSON] сплачено судовий збір за пред`явлення позову, в розмірі 1 409,60 грн. 16.03.2021 р. [PERSON] сплачено судовий збір за позовною заявою про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування рішення, яка обула об`єднана до спільного розгляду з даною справою, в розмірі 3 632,00 грн. Загальна розмір сплаченого судового збору становить 5 041,60 грн. (Т. 1 а. с. 102) Оскільки судом задоволено всі позовні вимоги немайнового характеру, виходячи з принципу пропорційності розподілу судових витрат до обсягу задоволених позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5 041,60 грн., а саме по 1680,53 грн. з кожного відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). . У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У позовних заявах [PERSON] , на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 178 ЦПК України наведено орієнтовний розмір судових витрат, становить зокрема по 5 000,00 грн. по кожному позову. Крім того, 08.08.2018 р. між [PERSON] (надалі - Клієнт) та Адвокатським бюро «Аліна Сіра та партнери» в особі адвоката Сірої Аліни Василівни (надалі Адвокатське бюро) було укладено Договір № 34 про надання правничої допомоги, який додається. Згідно п.1.1. вказаного Договору Адвокатське бюро зобов`язується надати Клієнту правову допомогу з питань вивчення документів та підготовки позовної заяви про визнання недійсними електронних торгів, які відбулися 24 травня 2018 р., визнання недійсним протоколу проведення торгів та скасування інших документів, виданих по результатам вказаних прилюдних торгів, тощо з подальшим представництвом інтересів Клієнта у судах по вказаній справі. Згідно п. 4.1. Договору, Сторони погодили, що розмір гонорару визначається з розрахунку 1 година роботи Адвоката 1 000,00 грн. та складає не менше 20 000,00 грн. Згідно п. 4.2. Договору, сторони домовилися, що Клієнт протягом 10 днів з моменту підписання вказаного договору сплачує Адвокату аванс у розмірі 10 000,00 грн. Пунктом 4.3. Договору перебачено, що кінцевий розмір гонорару буде визначено сторонами у акті приймання-передачі наданих послуг та має бути сплачений на розрахунковий рахунок Адвоката протягом 5 днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг, але в будь-якому випадку складає не менше залишку в розмірі 10 000,00 грн. 20.07.2021 р. Сторонами було складено та підписано акт приймання передачі наданих послуг по договору про наданої правової допомоги № 34 від 08 серпня 2018 р. на суму 20 000,00 грн. із зазначенням переліку наданих послуг щодо супроводження справи у судді першої інстанції. Згідно вказаного акту для надання правової допомоги з підготовки позовної заяви та представництва інтересів на стадії розгляду даної справи в Богунському районному суді м. Житомира адвокатом Сірою А.В. було витрачено 20 годин роботи, що складається з: 4 години 00 хв. вивчення документів, наданих Клієнтом та підготовка позовної заяви, 1,00 год. ознайомлення з матеріалами справи; 3 годин на підготовку клопотання про витребування доказів та інших клопотань та заперечень по справі, 5 годин та підготовку на вивчення документів та підготовку позовної заяви про визнання недійсними свідоцтв про придбання нерухомого майна та скасування рішень про державну реєстрацію, 7 годин участь у судових засіданнях по розгляду справи у Богунському районному суді м. Житомира по справі № 295/7160/18. Вказаний розрахунок вартості наданих послуг підтверджується наданою довідкою про вартість наданих послуг. \~ \~ \~ \~Станом на 20.07.2021 р. Клієнтом сплачено на 10 000,00 грн. іншу частину в сумі 10000,00 грн. по умовам договору Клієнт має сплатити протягом 5 днів з моменту підписання відповідного акту. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Суд враховує період розгляду справи, участь адвоката в судових засіданнях, подання нею клопотань, заяв, заперечень, а тому виходячи із заявленої суми витрат на правову допомогу, з розміру задоволених позовних вимог, суд вважає, що до стягнення підлягає сума витрат на правову допомогу в повному розмірі. На підставі викладеного, суд вважає доведеною, обґрунтованою заявлену суму витрат на правову допомогу, тому на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн., а саме по 6 666,66 грн. з кожного з відповідачів. В зв`язку з наведеним,

Outcome: approved