Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту народження. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що [INFO] в неї народилася донька - [PERSON]. Пологи відбулися на тимчасово окупованій території України в м. Ялта. В пологовому будинку заявнику видали обмінну карту. Народження дитини було зареєстровано в Ялтинському міському відділі записів актів цивільного стану та видано свідоцтво про народження. 19 грудня 2014 року заявник разом з дитиною повернулася додому у с.Діденкове Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. З метою оформлення державної допомоги при народженні дитини заявник звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського району із заявою про отримання свідоцтва про народження дитини, оскільки отримане свідоцтво про народження дитини є недійсним на території України. У видачі свідоцтва про народження було відмовлено. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги неможливість реєстрації народження дитини органами державної реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] просила суд встановити факт народження [INFO] дитини [PERSON] в м. Ялта, матір'ю, якої є [PERSON]. В судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила суд задовольнити її вимоги. Суду пояснила, що була змушена зареєструвати дитину в м. Ялта, оскільки не могла з дитиною перетнути кордон між АР Крим та Україною без свідоцтва про народження та її з дитиною зняли з потяга і вона повернулася до м. Ялта з метою отримання свідоцтва про народження. Проте на території України дане свідоцтвом є недійсним. Також заявник суду пояснила, що зверталася до Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації з метою отримання консультації щодо порядку отримання медичної довідки для подальшої реєстрації народження дитини, проте їй було роз'яснено необхідність звернення до суду для вирішення даного питання, оскільки не існує порядку видачі медичних довідок, що підтверджують факт народження дитини на тимчасово окупованій території, народження якої було зареєстровано. Представник заінтересованої особи, Відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції, суду пояснила, що дійсно до них зверталася заявник із заявою про обмін свідоцтва про народження, яке вона отримала у м. Ялта на нове свідоцтво про народження. Обмін свідоцтв про народження не передбачено чинним законодавством. Також заявником не було надано необхідні документи для реєстрації народження дитини у зв'язку з чим їй було відмовлено у реєстрації народження дитини та видачі свідоцтва про народження дитини. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, оскільки Відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції дійсно немає можливості зареєструвати народження дитини за тих обставин, що склалися, у встановленому законом порядку без відповідного рішення суду про встановлення факту народження дитини. Представник заінтересованої особи, Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи, Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м.Ялта народилася [PERSON], що підтверджується обмінною картою пологового будинку в м.Ялта (а.с.8). Народження дитини було зареєстровано Ялтинським міським відділом запису актів народження цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та видано свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.6). Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що свідоцтво про народження, яке було видане Ялтинським міським відділом запису актів народження цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON], яка є громадянкою України та зареєстрована у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження [PERSON] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження її дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим суд вважає необгрунтованими вимоги [PERSON] про зобов'язання Відділу реєстрації актів цивільного стнау Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області зареєструвати народження дитини та видати свідоцтво про народження, оскільки такі вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження у відповідності до положень Цивільного процесуального кодексу України та можуть бути заявлені в порядку позовного провадження у випадку виникнення спору. У зв'язку з чим заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч. 7 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України необхідно віднести за рахунок заявника.

Outcome: partial