Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

В позові позивач вказала, що 10 червня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. За рішенням суду від 29 вересня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, та позивачем було змінено прізвище на дошлюбне «[PERSON]». [PERSON] проживає разом з позивачем, яка повністю забезпечує та виховує дитину, має необхідний догляд та піклування з боку матері, є розвиненою та врівноваженою дитиною, яка забезпечується як матеріальними речами так і всім необхідним задля її особистого духовного розвитку. Протягом тривалого часу відповідач взагалі не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не відвідує дитину вдома за місцем її проживання, тим більше, що позивачка не чинить будь-яких перешкод у побаченні та спілкуванні з донькою. Відповідач має заборгованість з оплати аліментів на утримання [PERSON] на загальну суму 24 333,33 грн., дата останнього платежу в рахунок сплати аліментів 20 вересня 2015 року. Позивач вказує, що для профілактики і лікування дитини, в тому числі шляхом оздоровлення її на морі, розширення її світогляду, вона постійно забезпечує виїзд [PERSON] за кордон, але через ухилення відповідача від надання дозволу виїзду дитини за кордон, позивачка була вимушена постійно звертатися до суду, витрачати зайвий раз грошові кошти для ініціювання судового процесу з метою забезпечення захисту прав дитини. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його до доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача на свою користь сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 640,00 грн.. Позивач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Василівської державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.п.15,16, 18 постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, при розгляді справ за позовами про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України, особа, яка подала такий позов, повинна довести, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батько повинен довести, що він належним чином виконує свої батьківські обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що позивач в справі [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи від 17 листопада 2017 року №27/4 20910 та №27/4 20909, позивач з донькою [PERSON] проживає разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.9, 10). Згідно повідомлення Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 28 грудня 2017 року №1066/02-01-18, [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с.32). Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2015 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.20). Згідно розрахунку заборгованості Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 20 жовтня 2017 року, станом на 30 вересня 2017 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] становить 24 333 грн. 33 коп. (а.с.18). Відповідно до довідки № 226 від 19 вересня 2017 року, виданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №29 Запорізької міської ради Запорізької області, [PERSON] навчається в ЗОШ №29 в 1-Б класі (а.с.15). Згідно характеристики класного керівника та директора Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №29 Запорізької міської ради Запорізької області виданої на [PERSON], дитина є здоровою, хронічних захворювань не має. Проживає в неповній родині. Взаємовідносини в сім'ї доброзичливі. Мама постійно цікавиться досягненнями доньки та відвідує всі заплановані батьківські збори. Батько [PERSON] успіхами доньки не цікавиться, батьківських зборів не відвідує. [PERSON] спокійна, доброзичлива, скромна, емоційно врівноважена, охайна, вміє себе самообслуговувати (а.с.16). Відповідно до листа КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» від 30 жовтня 2017 № 79/01-6, [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою [ADDRESS] спостерігається в амбулаторії № 9 на педіатричній дільниці № 14. Дитина на диспансерному обліку не перебуває. Періодичні медичні огляди дитина проходить разом з мамою [PERSON] В разі хвороби за дитиною наглядає мати. Звернення батька, [PERSON] за медичною допомогою щодо дитини [PERSON] в Центрі не зафіксовані (а.с.17). Згідно рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 16 листопада 2015 року (справа №334/8574/15-ц), рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 06 липня 2016 року (справа №334/2779/16-ц) та рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 24 травня 2017 року (справа №334/1923/17) були задоволені позовні зави [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька (а.с.20, 21-22, 23-25). Відповідно до висновку про позбавлення батьківських прав районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №05/01-27/0239 від 12 лютого 2018 року, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] (а.с.73-75). Відповідно до ч.8 та ч.9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 6 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої із заявою Верховною Радою України Законом № 69-У від 03.08.2006 передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи він має достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб'єктів батьківської відповідальності. Стаття 18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-Х11 від 27.02.1991, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст.27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 151 СК України, стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» надає батькам переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і одночасно зобов'язує повністю бути відповідальним за виховання дітей, піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. Стаття 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на встановлення судом ухилення відповідача [PERSON] від обов'язку утримання та виховання доньки, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO]. Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачу у справі про його право, відповідно до ст.ст.168, 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved