Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді зазначена цивільна справа. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Усунуто [PERSON] перешкоди в користуванні житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON], [INFO] (і.н. [NUMBER]) право користування житловою квартирою [ADDRESS]. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року зазначена вище цивільна справа була повернута до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат в строк до 22 лютого 2018 року. 02 лютого 2018 року [PERSON] подав до канцелярії суду заяву, яку мотивує тим, що на час ухвалення рішення діяв Цивільний процесуальний кодекс України, в редакції 2004 року, на сьогодення, положення щодо судових витрат та надання доказів щодо їх понесення, значно змінені та у новому ЦПК України, що набрав законної сили 15.12.2017 року мають інші умови. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Оскільки справа у суді першої інстанції розглядалася згідно вимог ЦПК в редакції 2004 року [PERSON] не було подано розрахунку судових витрат з доказами їх понесення у строки встановлені діючим на сьогодення законодавством, але у зв'язку з тим, що витрати на правничу допомогу адвоката все ж були понесені, просив суд поновити строк для подання розрахунку суми судових витрат разом з підтверджуючими ці витрати додатками та ухвалити додаткове рішення (а.с. 158). В судове засідання яке було призначене на 02 лютого 2018 року сторони не з'явилися, про день та час розгляд повідомлялися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 157). За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що при ухваленні судового рішення 29 листопада 2017 року судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Позивачем [PERSON] дійсно при подачі позовної заяви було понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору (а.с. 1), при розгляді справи даного клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу позивачем ані його представником не заявлялося. Також судом встановлено, що при подачі зустрічної позовної заяви [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 640 грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору (а.с. 30А). [PERSON] також при подачі позову про визнання права користування житловою квартирою було сплачено судовий збір в сумі 640 грн. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Усунуто [PERSON] перешкоди в користуванні житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON], [INFO] (і.н. [NUMBER]) право користування житловою квартирою [ADDRESS]. З огляду на викладене, оскільки при ухваленні судового рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] судові витрати понесені при сплаті судового збору в розмірі 640 грн. за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Також суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 640 грн. за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права користування житловою квартирою. В задоволенні клопотання [PERSON] про стягнення витрат на правничу допомогу відмови, оскільки при розгляді справи дане клопотання стороною позивача а ні його представником не заявлялося та не ставилося на розгляд. Оскільки зазначене питання судом не вирішено, його слід вирішити, ухваливши відповідне додаткове рішення.

Outcome: approved