Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

В поданій позовній заяві позивач вказує, що являється власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Зазначену квартиру він придбав на підставі договору купівлі-продажу 15 березня 2006 року у гр..[PERSON]. Тоді ж 15 березня 2015 року даний договір був належним чином зареєстрований у Державному реєстрі правочинів. З моменту покупки зазначеної квартири позивач постійно в ній проживає, утримує квартиру, являється належним користувачем та власником. Однак, у червні 2016 року , позивач вирішив продати зазначену квартиру, але при звернені до нотаріуса, з»ясувалось, що на дану квартиру накладено арешт та заборона відчуження, на підставі постанови б/н/ від 14.02.2012 року. Для з»ясування питання щодо перебування його квартири під арештом, позивач отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якій підтверджено, що власником зазначеної квартири являється позивач [PERSON] При цьому з інформації про реєстрацію обтяжень, отриману також позивачем, встановлено, що цей арешт накладався в межах боргових зобов»язань [PERSON], а яким, станом на 15.02.2012 року, згідно відповіді БТІ м.Первомайськ, було зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресо.: [ADDRESS] Позивач також зазначив, що з»ясувати питання щодо накладання арешту на зазначену квартиру в Первомайському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області неможливо, тому що, в зв»язку із проведенням АТО на території Луганської області, м. Первомайськ залишився на території, де не здійснюється контроль державною владою України , Первомайський ВДВС перемістився для здійснення своєї діяльності до м.Кремінне Луганської області, але всі документи, в тому числі і виконавче провадження щодо боржника [PERSON] залишились на території м.Первомайськ. За викладених обставин, позивачка звертається до суду із дійсним позовом, так як вважає, що наявність накладеного арешту на квартиру, що являється його майном , перешкоджає їй в повній мірі реалізувати своє право на користування та розпорядженням своїм майном. У поданій позовній заяві позивачка просить зняти арешт з та заборону на відчуження з квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]., що накладені відповідно до Постанови Відділу ДВС Попаснянського РУЮ б/н від 14.02.2012 року. Позивач та його представник позивача до початку судового розгляду надали до суду заяву про розгляд позову без їх присутності у судовому засіданні, згідно поданих заяв позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. З боку відповідача - Первомайського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла інформація якою підтверджено, що дійсно згідно даних державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні в Первомайському ВДВС перебуває виконавче провадження № 647399 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], але матеріали виконавчих проваджень, матеріально-технічна база та інше майно Первомайського МВДВС у Луганській області заходиться за місцем їх попередньої реєстрації, в м.Первомайськ Луганської області і здійснити вивезення майна та виконавчих провадження на теперішній час не виявляється можливим, в зв»язку із небезпекою для життя працівників.. Заперечень на позовні вимоги з боку відповідача не надано. З боку Первомайського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області також надана заява про розгляд справи без участі представника . Суд, дослідивши письмові матеріали вважає, що поданий позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Предметом даного позову являється захист цивільних прав позивача щодо права власності шляхом зняття арешту та обтяжень зі майна, власником якого він являється, що регулюється нормами Цивільного Кодексу України та ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно положень ст..16 ч.2 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право. Згідно положень ст..60 ЗУ «Про виконавче провадження» - Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи визначені вимоги законодавства, суд зазначає, що із позовного матеріалу встановлено, що позивач дійсно являється власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]., яку він придбав на підставі договору купівлі-продажу, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15 березня 2006 року, (а.с4). Ст..328 Цивільного Кодексу України - право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набутті прав власності не встановлена судом. За таких обставин, вважається, що право власності позивача на квартиру, розташоване за адресою: [ADDRESS]. набуте правомірно, тому що він придбав квартиру на підставі договору-купівлі-продажу, що являється правомірним правочином. Право власності позивача на зазначену квартиру підтверджено витягом про реєстрацію права на нерухоме майно (а.с.6), та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де власником зазначеного житлового будинку зазначений [PERSON]. З зазначеного договору купівлі-продажу вбачається, що відчужувачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] являвся [PERSON]. Також, з інформації про реєстрацію обтяжень (а.с.7), станом на 15.02.2012 року, вбачається, що арешт на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] накладався на майно боржника [PERSON], на підставі відповіді БТІ м.Первомайськ, в якій було зазначено, що право власності на зазначену квартиру зареєстровано за [PERSON]. При цьому, згідно інформації, яка надана з боку Первомайського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.16) вбачається, що на теперішній час ніяких дій в межах виконавчого провадження № 647399 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], тому що матеріали виконавчих проваджень, матеріально-технічна база та інше майно Первомайського МВДВС у Луганській області заходиться за місцем їх попередньої реєстрації, в м.Первомайськ Луганської області і здійснити вивезення майна та виконавчих провадження на теперішній час не виявляється можливим, в зв»язку із небезпекою для життя працівників. Аналізуючи досліджені судом вищезазначені судом документи, суд зазначає, що враховуючи, що на теперішній час, в з»вязку із проведенням АТО на території Луганської та Донецької областе, згідно із «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р- м.Первомайськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження Тому перевірити інформацію БТІ, яка стала підставою для накладання арешту на квартиру позивача - неможливо. Але із зазначених письмових матеріалів, суд доходить висновку про те, що зазначену інформацію БТІ про те, що право власності на квартиру,розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - не можна вважати правильною, тому що ця інформація надавалась із посиланням на свідоцтво про право власності № 2721 від 17.08.1994р., а це спростовується документально підтвердженими відомостями, що 15 березня 2006 року [PERSON] продав свою квартиру позивачу [PERSON] і з 15.03.2006 року власником цієї квартири правомірно вважається [PERSON], що також підтверджено у сукупності іншими письмовими матеріалами, які зазначені вище і також досліджені судом. Проте, суд також звертає увагу на те, що враховуючи отриману від Первомайського ВДВС інформацію про те, що матеріали виконавчого провадження № 647399 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] залишились на території м.Первомайськ Луганської області, яке на теперішній час вважається тимчасово окупованою територією, ця територія не контролюється органами державної влади України, що встановлено на законодавчому рівні, проведення АТО на території Луганської та Донецької областей триває, це є загальновідомим фактом - очевидно, що ніяких виконавчих дій щодо примусового виконання в межах вищезазначеного виконавчого провадження не здійснюється і при таких умовах порушується право власності позивача [PERSON] щодо права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, що передбачено ст..317, 319 Цивільного Кодексу України в межах здійснення права власності, встановленого законом. . Таким чином, суд вважає, що позивач обґрунтовано просить зняти арешт та заборону на відчуження із квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], тому що обставина, яка була підставою для накладання арешту на зазначену квартиру, а саме: зазначення іншого власника Первомайським органом БТІ - вважається неправильною від незалежних від позивача причин і це доведено у дійсному судовому засіданні , а позивач , як особа, що вважає зазначену квартиру своїм майном - має право на захист свого права власності , що не суперечить вимогам законодавства і підстави для задоволення позовних вимог позивача доведені, в звязку із чим позовна заява позивача підлягає задоволенню Також суд звертає увагу на те, що згідно до Постанови Верховної Ради України від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів», м.Золоте віднесено до Попаснянського району Луганської області », тому адресу зазначеної квартири позивача буде правильно вважати такою: [ADDRESS] На підставі викладено, ст..16 ЦК України, ст.. 60 ЗУ України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved