Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 21 червня 2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який первісно встановив на рівні 3 000 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36 % річних. Наслідками порушення договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини є обов'язок останнього сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом в подвійному розмірі - 72 % річних, а також за порушення строків платежу по будь-якому з передбачених договором грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконував не належним чином в зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 7 881,76 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту - 2 644,91 грн.; - заборгованість по процентам - 4 385,34 грн.; - нарахованих штрафів за порушення грошових зобов'язань понад 30 днів в загальному розмірі 851,51 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять докази, необхідні для вирішення справи. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 21 червня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Відповідно до договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який первісно встановив на рівні 3 000 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 36 % річних. Наслідками порушення договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини є обов'язок останнього сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом в подвійному розмірі - 72 % річних, а також за порушення строків платежу по будь-якому з передбачених договором грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. Крім цього, в разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань, банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В зв'язку з цим станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема: - заборгованість по кредиту - 2 644,91 грн.; - заборгованість по процентам - 4 385,34 грн.; - нарахованих штрафів за порушення грошових зобов'язань понад 30 днів в загальному розмірі 851,51 грн., що визнана відповідачем та підтверджується розрахунком боргу. В зв'язку з встановленим та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України вказана заборгованість підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved