Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплачений заробітній платі та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати звернувся [PERSON] В своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в розмірі 20 811,88 грн. та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати в сумі 2124,36 грн. В судове засідання позивач не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. В судове засідання представник відповідача не з'явився, однак подав до суду письмовий відзив на позов згідно якого позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі визнав, в частині стягнення компенсації втрати частини доходів позов не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві. Крім того, представник відповідача подав до суду клопотання у якому просив провести розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі працює у ПрАТ «Рівнеазот». З дослідженої в судовому засіданні довідки про суми, які належать до виплати від 28 лютого 2018 року №442 виданої [PERSON] про те, що станом на 28 лютого 2018 року належить до виплати 20 811,88 грн. Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно частини першої статті 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.1 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» підприємства, установи і організації всі форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.3 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після отримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Сума компенсації втрати частини доходів у зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати становить 2124,36 грн. Наданий позивачем розрахунок представником відповідача не спростований, а тому він приймається судом, як достовірний. Компенсація проводиться за рахунок тих самих джерел, що й виплати, за невиплату яких вона нараховується Нарахування компенсації проводиться один раз перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, у якому проводиться виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць. Оскільки відповідачем не було вжито жодних заходів щодо усунення цих порушень вимог чинного законодавства, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved