Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна та [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 22 травня 2015 року біля 17-00 по вул. Київській в м. Прилуки, біля будинку № 176 сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], відповідальність якого забезпечена полісом № АЕ/4178252 обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Провідна, та автомобіля [NUMBER] під керуванням позивача. ДТП сталося з вини водія [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №054/15 розмір заподіяного позивачу внаслідок ДТП матеріального збитку становить 35184 грн. 53 коп., з яких втрата товарної вартості автомобіля склала 3821 грн. 72 коп. Тому позивач просила стягнути з Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна заподіяну матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль в сумі 31362 грн. 81 коп., а з [PERSON] відшкодування втрати товарної вартості автомобіля в сумі 3821 грн. 72 коп. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна на користь [PERSON] 14401 грн. 47 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 2656 грн. 26 коп. відшкодування судових витрат, а всього стягнуто 17057 грн.73 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], 3821 грн. 72 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 375 грн. 18 коп. відшкодування судових витрат, а всього стягнуто 4196 грн. 90 коп. В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Провідна просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] „Страхова компанія „Провідна та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову до страхової компанії. Доводи апеляційної скарги [PERSON] „Страхова компанія „Провідна зводяться до того, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, ухваленим внаслідок порушення і неправильного застосування норм матеріального і процесуального права. [PERSON] „Страхова компанія „Провідна зазначає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що відповідач, а не позивач має обґрунтовувати та доводити розмір шкоди, завданої позивачеві шляхом замовлення судових експертиз. Позивачем в обґрунтування своєї позовної вимоги про стягнення з [PERSON] „Страхова компанія „Провідна недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 14401,47 грн. було надано висновок спеціаліста №054/15 без документальних доказів проплати цієї суми. Доказів про проведення відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля позивачем на підтвердження позовних вимог та спростування доводів апеляційної скарги також не надано. Таким чином, [PERSON] „Страхова компанія „Провідна вважає, що позивач не довів розмір завданої шкоди та не спростував розмір шкоди, який визначив експерт [PERSON] у складеному ним висновку та який становить 19116,83 грн.( без ПДВ) і зазначена сума страхового відшкодування була визнана і перерахована [PERSON] Таким чином відповідачем дотримано вимог спеціального Закону та сплачено відшкодування, яке визначено на підставі Закону» Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Також ПАТ «Страхова компанія «Провідна» зазначає що сума податку на додану вартість може бути доплачена відповідачем лише за умови надання позивачем [PERSON] виконаних робіт та платіжних доручень на підтвердження факту оплати проведеного ремонту субєктом підприємницької діяльності, який є платником податку на додану вартість. Оскільки позивач не надав документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту субєктом, який є платником ПДВ, у [PERSON] „Страхова компанія „Провідна відсутні підстави для доплати податку на додану вартість. [PERSON] „Страхова компанія „Провідна не погоджується також з сумою стягнутих на користь позивача витрат на правову допомогу. В поданих письмових поясненнях на апеляційну скаргу представник позивача адвокат [PERSON] просить рішення суду залишити в силі, а апеляційну скаргу відхилити. Зазначає, що [PERSON] „Страхова компанія „Провідна в суді першої інстанції не заявляла клопотання про призначення експертизи., докази на спростування висновку експертного автотоварознавчого дослідження №054/15 не подавалися, тому суд першої інстанції вірно прийняв цей доказ як належний і послався на нього в своєму рішенні. Також зазначає, що розмір понесених позивачем судових витрат підтверджений належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача [PERSON],експерта [PERSON]., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з матеріалів справи встановлено судом, 22 травня 2015 року близько 17-00 по вул. Київській в м. Прилуки, біля будинку № 176 відбулось ДТП з вини водія [PERSON], який, керуючи автомобілем [NUMBER] виїхав на зустрічну смугу руху вул. Київської, де здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п.11.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина водія [PERSON] у здійсненні ДТП підтверджується копією постанови Прилуцького міськрайонного суду від 03 червня 2015 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.30). На момент скоєння дорожньо - транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON], застрахована [PERSON] „Страхова компанія „Провідна згідно з полісом №АЕ/4178252 обовязкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50000 грн., розміром франшизи 500 грн. (а.с.68). 27 травня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] „Страхова компанія «Провідна» із заявою - повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду та виплату страхового відшкодування, яка сталася за участю застрахованого автомобіля, однак рішення про виплату такого відшкодування було прийнято страховиком 17 серпня 2015 року, і [PERSON] „Страхова компанія „Провідна було перераховано позивачу [PERSON] 19616,83 грн. страхового відшкодування, про що остання підтвердила в суді як першої так і апеляційної інстанції, та підтверджується платіжним дорученням, відомістю для виплати страхового відшкодування(ас.93-94). Частково задовольняючи позов [PERSON], суд першої інстанції взяв до уваги Висновок №054/15 від 04.06.2015 року експертного автотоварознавчого дослідження, а не наданий [PERSON] „Страхова компанія „Провідна Звіт №349/15 від 11.06.2015 року, складений субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] про вартість відновлювального ремонту без ПДВ пошкодженого вищеназваного автомобіля позивача в розмірі 19616,83 грн., оскільки відповідач [PERSON] „Страхова компанія „Провідна не спростував вищеназваний Висновок № 054/15 експертного автотоварознавчого дослідження про розмір матеріального збитку саме в розмірі 35184 грн. 25 коп. (в т.ч. - 31362,53грн. вартість відновлювального ремонту, - 3821,72 грн. величина втрати товарної вартості) та не заявляв клопотання про призначення судом відповідної експертизи по даному питанню для усунення розбіжності оціночної вартості заподіяних збитків позивачу у двох вищеназваних дослідженнях. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно стягнути з [PERSON] „Страхова компанія „Провідна у межах ліміту відповідальності страхове відшкодування на користь позивача [PERSON], невідшкодоване їй у повному обсязі в сумі - 17057 грн. 73 коп., а з відповідача [PERSON] - 3821 грн. 72 коп. у відшкодування втрати товарної вартості. Суд першої інстанції відмовив позивачу у стягненні 500 грн. франшизи, оскільки ця сума не підлягає до стягнення з [PERSON] „Страхова компанія „Провідна, а до відповідача [PERSON] позивач таких вимог не заявляв. Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду повністю погодитися не може. Цивільно-правові відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, спеціальним нормативним актом Законом України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 9 Закону України »Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов»язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов»язкового ліміту відповідальності страховика. У відповідності до вимог ст.22 Закону України »Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 цього Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші виплати вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Проводячи виплату страхового відшкодування [PERSON] „Страхова компанія „Провідна посилалася на Звіт №349/15 від 11.06.2015 року складеного субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу автомобіля легкового GEELY MK, VIN LB37624S9DL011965, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], згідно якого вартість відновлювального ремонту без ПДВ з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу - автомобіля легкового необхідного для усунення пошкоджень, нанесених внаслідок ДТП 22 травня 2015 року складає 19616,83 грн.(ас.70-73). Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON]О було надано Висновок № 054/15 від 04.06.2015 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Gelle MK, р/н знак [NUMBER], складеного субєктом оціночної (експертної) діяльності СПД [PERSON] 04 червня 2015 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП 22.05.2015 року автомобіля Gelle MK, реєстраційний номерний знак [NUMBER] станом на день дослідження 04.06.2015 року становить 31362,53 грн.(ас.32-43), і саме з таким розміром визначення матеріального збитку погодився суд першої інстанції. Відповідно до положень ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з правилами ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство ведеться на засадах змагальності сторін. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. У зв»язку з наявністю в матеріалах справи суперечливих даних про вартість матеріального збитку(шкоди) завданих [PERSON] в результаті пошкодження її автомобіля, та для з»ясування встановлення фактичного розміру збитків завданих пошкодженням транспортного засобу, апеляційним судом було задоволено клопотання позивача, та Ухвалою від 02 грудня 2015 року була призначена судово - автотоварознавча експертиза (ас.145). Відповідно до Висновку експерта Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Чернігівське відділення . №3942/15-24 від 03.02.2016 року за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, вартість матеріальних збитків, завданих [PERSON] власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, що мала місце 22.05.2015 року з врахуванням пошкодження переднього бампера цього автомобіля складає: станом цін на момент ДТП: 32923,12 грн., станом цін на момент проведення експертизи: 40778,32 грн.; вартість матеріальних збитків, завданих [PERSON] власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, що мала місце 22.05.2015 року без врахування пошкодження переднього бампера цього автомобіля складає: станом цін на момент ДТП: 31370,85 грн., станом цін на момент проведення експертизи: 38939,96 грн. (а.с.173-194). Враховуючи що дорожньо - транспортна пригода внаслідок якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], сталася 22 травня 2015 року, і фактичні дані: схеми місця ДТП з даними про пошкодження транспортних засобів, довідки ВДАІ, особиста заява позивача до страховика про виплату страхового відшкодування(ас.155,156-157,160,69), не містять даних про пошкодження переднього бампера зазначеного автомобіля, тому при визначенні вартості матеріального збитку не потрібно враховувати таке пошкодження транспортного засобу. Колегія суддів не може прийняти до уваги надану [PERSON] як доказ отримання автомобілем внаслідок ДТП що сталося 22 травня 2015 року пошкодження переднього бампера, довідку ВДАІ про отримані внаслідок дорожньо - транспортної пригоди механічні пошкодження, оскільки згідно з даною довідкою ДТП,внаслідок якого отримано механічні ушкодження автомобіля [NUMBER] сталося 23.05. 2015 року(ас.157). Згідно ч.2 п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Як зазначила [PERSON] в судовому засіданні, в даний час ремонт нею пошкодженого автомобіля [NUMBER] був проведений її власним коштом, у своїх знайомих і ніяких рахунків за ремонт автомобіля у неї немає. Враховуючи зазначене, що страховик, надаючи послуги зі страхування,у разі настання страхового випадку, виплачує страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру матеріального збитку, розрахованого шляхом проведення відповідної експертизи, і відсутні дані що придбані позивачем послуги по ремонту, відтворенню, пошкодженого автомобіля здійснили особи які є зареєстрованими платниками податку на додану вартість, тому розрахунок розміру завданої позивачу майнової шкоди(збитків), слід здійснювати без урахування суми ПДВ. Експерт [PERSON] в засіданні апеляційного суду надаючи розяснення складеного ним висновку автотоварознавчої експертизи від 03 лютого 2016 року зазначив, що вартість матеріальних збитків, завданих [PERSON] власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, що мала місце 22.05.2015 року без врахування пошкодження переднього бампера цього автомобіля та без врахування сум ПДВ, станом цін на момент ДТП складає 24512,49 грн., з яких: - вартість складових запасних частин без врахування ПДВ - 15259,46 грн., - вартість ремонтних робіт 6226 грн.; - вартість використаних матеріалів 3027, 03 грн. Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає що відповідач - страхувальник повинен відшкодувати розмір збитків, завданих транспортному засобу належного позивачу, виходячи із фактичної (реальної) суми(без ПДВ), оціненої висновком судової- автотехнічної експертизи від 03 лютого 2016 року що є належним та допустимим доказом, та який становить 24512 грн.,49 коп. Стягуючи з [PERSON] „Страхова компанія „Провідна на користь позивача різницю між реальним розміром збитків та сумою страхового відшкодування, що виплачена страховиком, в розмірі 14401 грн. 47 коп., суд першої інстанції визначаючи розмір страхового відшкодування, яке повинен здійснити страховик, неповно з»ясував обставини що мають значення для справи, при визначенні розміру завданої позивачу майнової шкоди, не звернув уваги щодо порядку застосування при цьому податку на додану вартість, а тому його рішення в цій частині підлягає зміні, визначений судом розмір матеріального відшкодування стягнутого з відповідача на користь позивача підлягає зменшенню: з 14401 грн. 47 коп. до 4895 грн. 66 коп. (24512,49 - 19616,83). В іншій не оскаржуваній частині рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року підлягає залишенню без змін. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Таким чином, оскільки позовні вимоги [PERSON], до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна задоволено частково (на 41,68%), рішення суду необхідно змінити, зменшивши розмір стягнутих з Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна на користь [PERSON] судових витрат з 2656 грн.26 коп. до 1107грн. 13 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених останньою при розгляді справи в суді першої інстанції. При цьому є безпідставними посилання в апеляційній скарзі, щодо відсутності в матеріалах справи доказів сплачених позивачем витрат на оплату допомоги адвоката, оскільки відповідно до договору про надання правової допомоги від 03 червня 2015 року, квитанції до прибуткового касового ордеру№3-К від 03 червня 2015 року (ас.25,27,54), [PERSON] сплачені адвокату кошти пов»язані з наданням правової допомоги при розгляді справи, у зв»язку з чим позивач має право на відшкодування цих відповідно до положень ст. 84 ЦПК України витрат. Крім того, оскільки апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна задоволено частково (на 66%) з [PERSON] на користь [PERSON] „Страхова компанія „Провідна належить стягнути 232 грн. 21 коп. в рахунок відшкодування сплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору, а з [PERSON] „Страхова компанія „Провідна на користь [PERSON] належить стягнути 376 грн. 38 коп. у відшкодування витрат, повязаних з проведенням судової експертизи (згідно [PERSON] здачі-приймання висновку №3942/15-24 від 03.02.2016 року, та квитанції ПриватБанку від 30.12.2015 року [PERSON] було сплачено 1107 грн. за проведення експертизи а.с.195).

Outcome: partial