Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь збитків за кредитним договором і просив ухвалити рішення яким з відповідача на його користь стягнути у відшкодування не отриманої (упущеної) матеріальної вигоди 10000.00грн. та у відшкодування моральної шкоди 10000.00грн., а також зобов'язати відповідача виключити його зі списку боржників банку. В процесі розгляду справи позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив визнати, кредитний договір недійсним та застосувати до його заборгованості перед банком за період з вересня 2007 року по вересень 2016 рік включно,строк позовної давності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 03.09.2007 року він уклав з ПАТ [PERSON] »ПриватБанк», в особі Світловодського відділення №40 Кіровоградської філії «ПриватБанк» договір SAMDN»№40000015774528 на отримання грошових коштів в кредит в сумі 500.00грн. Гроші йому були потрібні для закупівлі овочів в Черкаській області по вигідній ціні. За вищезазначеним договором із обіцяних банком 500.00грн. він отримав тільки 270.00грн., які згодом повернув відповідачу. Незважаючи на те,що банк отримав ці кошти, йому продовжували нараховувати відсотки за користування кредитом, виходячи з повної суми за договором. Відрахування проводилися з його пенсії про що він до певного часу був необізнаним . Вдруге він звертався до позивача з заявою на надання кредиту для оплати навчання на платних курсах по копирайтингу (написання статей через Інтернет). Начальник вищезазначеного відділення Банку [PERSON] надав згоду на виділення йому кредиту в сумі 5000.00грн., включивши суму відсотків по кредитній карті «Подія» в сумі 1000.00грн. За домовленістю, відповідач знімав відсотки за користування кредитом з пенсійної картки щомісячно в день отримання ним пенсії. Потім відповідач без його згоди почав відраховувати з пенсії по 50% боргу за кредитним договором,чим поставив позивача в дуже скрутне матеріальне становище, оскільки окрім пенсії у нього інших джерел для існування не було. Вважає,що кредитний договір SAMDN»№40000015774528 слід визнати недійсним так як із обумовлених 500.00грн. він отримав тільки 270.00грн.які були повернути позивачу. Протиправно позивач нараховував на повну суму кредиту відсотки та ще як за виконаний договір включив до суми кредитної картки №5457082306485256 чим порушив Закон України «Про захист прав споживачів». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та додав, що умови кредитування по вищезазначеному кредитному договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності і в цілому є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов»язків,що дуже вплинуло на його матеріальне становище як споживача та завдало йому суттєвої моральної шкоди яку він оцінює у 10000.00грн. Крім того, вважає,що діями відповідача йому також було спричинено і матеріальну шкоду у виді не отриманої вигоди ,яку він оцінює також у 10000.00грн. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою надати розрахунки до заборгованості та графік погашення боргу, але відповіді так і не отримав. Просить задовольнити його позов у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, надав письмове заперечення, а також заяву про застосування строків позовної давності, а в судовому засіданні пояснив,що позовні вимоги [PERSON] не відповідають фактичним обставинам справи, є голослівними та такими,що не відповідають нормам чинного Законодавства ,яке передбачає правовідносини,що утворилися між сторонами. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступні встановлені обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно договору від 03.09.2007 року, який складається з Заяви разом з Пам»яткою клієнта(довідка про умови кредитування),Умовами та Правилами надання банківських послуг(а.с.68-73) [PERSON] звертався до відповідача з заявою про відкриття на його ім.»я рахунку і надання платіжної картки. Відповідачем згідно заяви 03.09.2007 року позивачу відкрито рахунок та надано платіжну картку № 4405885025837504 з кредитним лімітом 500.00грн.,з базовою процентною ставкою 2% в місяць із розрахунку 360 днів . Розмір комісії за кредитне обслуговування 1,5% . Відповідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки» Подія», [PERSON] ознайомлений особисто 03.09.201007 року з фінансовими умовами надання Картки «Подія» та розрахунками суми оплати за використання кредиту(а.с.70). Відповідно до п.2.1.13.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту , у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків Клієнта, у разі настання термінів платежів по інших договорах Клієнта, в розмірах, визначених цими договорами, а також списання грошових коштів Клієнта, у межах сум, що підлягають сплаті Банку. Відповідно листа Управління пенсійного фонду України в м.Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 08.11.2006 року і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і відповідно постанов державного виконавця з його пенсії проводяться утримування починаючи з квітня 2008 року(а.с.23). З виписки основної картки (а.с.74) слідують розрахунки проведення грошових операцій по кредитному ліміту в сумі 500.00грн. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Таким чином, у відповідності до умов укладеного договору відбувалось договірне списання коштів з рахунку позивача на погашення заборгованості по кредитному договору. Суд не знаходить підстав для задоволення вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь матеріальної та моральної шкоди оскільки вважає їх необґрунтованими,так як позивачем не надано відповідних доказів щодо наявності такої шкоди,протиправності діяння, наявності причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та підтвердження факту заподіяння позивачеві матеріальної шкоди та моральних страждань відповідачем ПАТ»КБ»ПриватБанк». Так само суд не знаходить підстав і для задоволення вимог [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним оскільки позивач не надав суду належних доказів, а відтак його вимога ґрунтується на припущеннях. Стосовно вимог [PERSON] про зобов»язання відповідача виключити його з «чорного списку» боржників банку та застосування строку позовної давності до його заборгованості перед банком за період з вересня 2007 року по вересень 2016 рік , суд також не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки вимога про зобов»язання ПАТ КБ»ПриватБанк» про виключення відомостей відносно [PERSON] як боржника зі списку не передбачена нормами матеріального права, суду не відомо чи маються взагалі такі списки у відповідача . В провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до ПАТ»КБ»ПриватБанк» про стягнення збитків по кредитному договору, а позивач просить застосувати до його боргів строк позовної давності ,що є взаємовиключними вимогами. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи,які за законом мають бути підтверджуватись іншими засобами доказування,не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Судом також встановлено, що [PERSON] у квітні 2008 року звертався з позовом до відповідача про стягнення збитків за вищезазначеним кредитним договором і ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області позовна заява залишена була без руху (а.с.8). Ухвалою суду від 07.05.2008 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду(а.с.37). Дана ухвала суду [PERSON] не оскаржувалась. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачу [PERSON] про оспорюваний правочин було відомо з 03.09.2007 року при укладенні кредитного договору, відповідно трирічний строк позовної давності сплив ще 03.09.2010 року. Виходячи з вищезазначеного суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову [PERSON] Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.08.2016 року [PERSON] був звільнений від сплати судового збору, відтак судові витрати у справі суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed