Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07 вересня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що здійснено актовий запис № 220, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили з травня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, погіршення обставин в сім`ї, втрату почуття любові, різні погляди на сімейні відносини. Позивач виїхала на проживання до іншого будинку. Вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити її інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю на дату звернення з позовом немає. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити. Зазначила, що заходи з примирення подружжя результатів не дали, не дивлячись на намагання відповідача налагодити ситуацію, поведінка останнього не змінилася, порозуміння в сім`ї не має, заходи з примирення призводять до скандалів в сім`ї. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив про те, що сім`я не розпалася. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 07 вересня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що здійснено актовий запис № 220, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Сторони зареєстровані за адресою: [INFO] /а.с.5/, однак проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду родини сторін є втрата почуття любові та різні погляди на подальше сімейне життя. Заходи з примирення подружжя, вжиті судом, результату не досягли. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Заремба», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved