overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 23.07.1974 року виконавчим комітетом Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 20). Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей, які на даний час є повнолітніми. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. З відповідачкою вони не проживають вже близько двадцяти років, а тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, не має. Примиритися вони не бажають. Посилаючись на дані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи двічі належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи не повідомивши суд про причини своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 23.07.1974 року виконавчим комітетом Лютянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 20. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб повторно виданого від 24.01.2017 р. серії І-ФМ № 155509 (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. В результаті чого двадцять року разом не проживають, жодних сімейних відносин не підтримують і поновлювати такі не мають наміру, а тому їх шлюб існує тільки формально. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені ним судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 640 гривень (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 23 листопада 2002 року Ставненською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 13). Від шлюбу сторони дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, їх постійними сварками, відповідач зловживає спиртними напоями, ображає її нецензурними словами, що принижує честь і людську гідність, більше одного року не проживають разом. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. В судовому засіданні позивач, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, заявлені позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України підстав, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 23.11.2002 року Ставненською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище Кіндрат, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 13. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб від 23.11.2002 р. серії 1-ФМ № 069453 (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки, відповідач зловживає спиртними напоями. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені нею судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 487 гривень 20 копійок (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 23 лютого 1997 року Малоберезнянською сільською радою народних депутатів Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 2). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до частих сварок, відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають вже більше одного року окремо. Подальше збереження сім'ї є неможливим, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не з'явився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечив, визнав їх. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 23 лютого 1997 року Малоберезнянською сільською радою народних депутатів Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 2. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 23.02.1997 р. серії [NUMBER] (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сім'ї виникають постійні сварки. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають вже більше одного року окремо. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом;обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 23 травня 1998 року виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 2). Від шлюбу сторони мають доньку, яка на даний час є повнолітньою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. За останні два роки між ними сімейне життя погіршилось, на сьогоднішній день не проживають разом. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, не має. Примиритися вони не бажають. Посилаючись на дані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, однак її представник за довіреністю, подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач також в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України підстав, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 23.05.1998 року виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 13.04.2017 р. серії І-ФМ № 151378 (а.с. 3). Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. В результаті чого останнім часом разом не проживають, жодних сімейних відносин не підтримують і поновлювати такі не мають наміру, а тому їх шлюб існує тільки формально. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені ним судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 640 гривень (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 25 листопада 1989 року виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 17). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, їх постійними сварками і подальше збереження сім'ї є неможливим, їх шлюб існує тільки формально. Вже більше 12 років не проживають разом. Тому вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб (а.с.13). Відповідач в судове засідання не зявилася, також подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі проти позовних вимог не заперечила, визнавши їх. (а.с. 14). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 25.11.1989 року виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 17. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 24.11.2016 р. серії І-ФМ № 151295 (а.с. 2). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, їх шлюб існує тільки формально. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені ним судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 551 гривня 20 копійок (а.с. 6) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 25 лютого 1989 року виконавчим комітетом Чорноголівської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 4). Від даного шлюбу сторони мають сина, який на даний час є повнолітнім. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, постійними сварками, і подальше збереження сім'ї є неможливим, їх шлюб існує тільки формально, більше 14 років не проживають однією сімєю. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в ньому (а.с.11). Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 25.02.1989 року виконавчим комітетом Чорноголівської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 4. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 13.09.2016 р. серії І-ФМ № 144728 (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, постійними сварками, тривалий час не проживають разом, їх шлюб існує тільки формально. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Документально підтверджені позивачем понесені ним судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 551 гривня 20 копійок (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 25 січня 1986 року Великоберезнянським райвідділом ЗАГС Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем спиртними напоями, що призвело до частих сварок, відсутністю взаєморозуміння між ними та того, що вже близько 6 років сторони не проживають разом. Подальше збереження сім'ї є неможливим. Спору про поділ майна немає. Примиритися вони не бажають. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених в ньому. Відповідач також в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 25 січня 1986 року Великоберезнянським райвідділом ЗАГС Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 4. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 25.01.1986 р. серії І-ФМ № 431382 (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 26 жовтня 1996 року виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 13). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до частих сварок, відсутністю взаєморозуміння між ними та того, що вже близько 10 років сторони не проживають разом. Подальше збереження сім'ї є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в позовній заяві просила розглянути справу без її участі, також подала заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених в ньому. Відповідач також в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 26 жовтня 1996 року Виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 13. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 26.10.1996 р. серії І-ФМ № 278783 (а.с. 4). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки. Майнового спору на даний час сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 26 листопада 1983 року Кам'янською сільською радою народних депутатів Іршавського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 31). Від шлюбу сторони мають трьох дітей які на даний час повнолітні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, що призвело до частих сварок, відсутністю взаєморозуміння між ними, відповідач систематично зловживає спиртними напоями, піднімає руку на позивача. Шлюбні відносини фактично припинені. Подальше збереження сім'ї є неможливим, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. В судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не з'явився, будучи двічі належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 26 листопада 1983 року Кам'янською сільською радою народних депутатів Іршавського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 31. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюб від 26.11.1983 р. серії [NUMBER] (а.с. 2). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сім'ї виникають постійні сварки, зловживання спиртними напоями відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинені. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом;обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved