Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] і [PERSON] вказано, що 29 вересня 1995 року померла мати позивачів \~[PERSON].\~До складу\~спадкового майна\~[PERSON]\~увійшло 3/4\~житлового будинку\~№ 166\~по вул.\~Островського в\~смт.\~Михайлівка Запорізької\~області.При їх зверненні до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтв на спадщину, постановою державного нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Внаслідок зазначеного, позивачі просять суд визнати за ними право власності на ѕ вказаного житлового будинку в рівних долях, що залишився після смерті [PERSON], яка померла 29 вересня 1995 року. Окрім того, позивачі просили суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] була їх матірю. В судове засідання позивачі не зявилися, але надали заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просять задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, заперечень проти позову не надходило. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, 29 вересня 1995 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 281882 від 29 вересня 1995 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського району Запорізької області (а.с. 14). На підтвердження факту належності [PERSON] спадкового майна, позивачами було надано: копію свідоцтва на право на спадщину від 4 жовтня 1973 року, згідно якого власниками Ѕ частини будинку по вул.. Островського № 166 в смт. Михайлівка є [PERSON] тетяна Василівна і [PERSON], а також копію свідоцтва про право власності на частину в спілній власності подружжя від 4 жовтня 1973 року, відповідно до якого, [PERSON] належить Ѕ частина житлового будинку № 166 по вул. Островського в смт. Михайлівка (а.с. 19 - 20). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 жовтня 2007 року, право власності по ј частині житлового будинку № 166 по вул. Островського в смт. Михайлівка належить [PERSON] і [PERSON] (а.с. 22). Отже, [PERSON] дійсно належало ѕ частини житлового будинку № 166 по вул. Островського в смт. Михайлівка, але належним чином своє право власності на Ѕ частину будинку вона не зареєструвала. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 листопада 2018 року №815/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої 29 версня 1995 року [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Окрім того, позивачі просили суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] була їх матірю. Так, згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 15 вересня 1949 року Михайлівською селищною радою, складеного російською мовою, [PERSON], народилася 24 травня 1949 року в с. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, про що в книзі записів актів про народження зроблено актовий запис № 14. В графі мати записано [PERSON] (а.с. 16). Згідно свідоцтва про одруження, виданого 9 травня 1954 року районним бюро ЗАГС с. Михайлівка Запорізької області, складеного російською мовою, 9 травня 1954 року одружилися [PERSON] і [PERSON], про що в книзі записів актів про шлюб зроблено відповідний запис № 22. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Кисельова» (а.с. 18). Згідно свідоцтва про одруження, виданого 5 червня 1969 року районним бюро ЗАГС с. Михайлівка Запорізької області, складеного російською мовою, 5 червня 1969 року одружилися [PERSON] і [PERSON], про що в книзі записів актів про шлюб зроблено відповідний запис № 49. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Щербак» (а.с. 17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] і [PERSON], оскільки факт родинних відносин між ними та її матірю [PERSON], померлою 29 вересня 1995 року, підтвердився в судовому засіданні наданими письмовими доказами. Таким чином, [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 29 вересня 1995 року. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що \~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2\~ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до\~ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] Позивачі [PERSON] і [PERSON] оформити своє право на спадщину не можуть через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved