Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Вознесенський сиркомбінат» (ПАТ «Вознесенський сиркомбінат») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 25 674 грн. 95 коп., а також моральної (немайнової) шкоди, компенсацію якої позивач оцінив у 1 500 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем. За час роботи [PERSON] на підприємстві за період з 01.11.2011 року по грудень 2012 року йому не була виплачена заробітна плата в загальному розмірі 34 299 грн. 31 коп. Обумовлена сума була стягнута з ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» на користь [PERSON], відповідно до судових наказів, виданих Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області від 27.07.2012 року, 08.01.2013 року. Посилаючись на те, що вищевказані судові накази не були виконані відповідачем своєчасно та в повному обсязі, позивач просив стягнути з останнього компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 25 674 грн. 95 коп. Моральну (немайнову) шкоду позивач обґрунтовував тим, що порушення його законних прав на отримання заробітної плати призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Так, кожний працюючий громадянин має право на отримання винагороди за виконану роботу та соціальний захист в межах, встановлених законодавством. Зазначене право громадян гарантується Конституцією України та законами, що регулюють питання оплати праці та соціального захисту. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст.43 Конституції України). Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427. Так, відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділеній на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. За наявності зазначених умов у тому самому порядку підлягає компенсації присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення. Як встановлено судом, позивач [PERSON] з 24.07.2001 року по 19.12.2012 року перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» . На час звільнення йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата в загальному розмірі 34 299 грн. 31 коп. Дана заборгованість виникла за період з 01.11.2011 року по грудень 2012 року. Відповідно до судового наказу, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 27.07.2012 року з ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 23 143 грн. 88 коп. Питання про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 11 155 грн. 00 коп. було вирішено за судовим наказом, виданим Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 08.01.2013 року. Вказані судові накази були пред'явлені для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції, як вбачається з довідки, виданої вказаним органом за № 13592 від 09.09.2015 року. Також з матеріалів справи слідує, що вході здійснення виконавчих дій 18.08.2015 року за платіжним дорученням № 2997 позивачу було перераховано 20 466 грн. 82 коп. в порядку виконання судового наказу, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області від 27.07.2012 року. Решта заборгованості по заробітній платі позивачу не виплачена. Таким чином, виходячи з наведеного з відповідача на користь позивача належить до стягнення компенсація втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 25 552 грн. 99 коп. (34 299 грн. 31 коп. х 74,5 (індекс споживчих цін за період з 01.01.2013 року по 01.08.2015 року) / 100). Також, встановивши, порушення трудових прав позивача, суд у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України прийшов до висновку, що позивачу завдана моральна (немайнова) шкода , яка підлягає відшкодуванню. Разом з тим, визначаючи суму компенсації моральних страждань суд, враховує відсутність тяжких наслідків для позивача через порушення його прав. У зв'язку з чим,

Outcome: partial