Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

в позові вказано, що сторони зареєстрували шлюб 05.05.2005 року, в якому 25.10.2006 року народився син [PERSON]. Сторони припинили спільне проживання, на розгляді в Івано-Франківському міському суді перебуває справа про розірваня шлюбу, дитина проживає з позивачкою. Однак відповідач не надає в достатній мірі матеріальне утримання дитині, хоча працює і має дохід. Тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки його доходу. Позивачка подала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі та визнав позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 05.05.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-НМ № 004945 від 05.05. З копії позовної заяви вбачається, що позивачка звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до свідоцтва про народження Серія 1-НМ № 051204 від 31.10.2006 року у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сімї №02-02/3497 від10.10.2016 року, позивачка з сином зареєстровані на проживання за адресою м. Івано-Франківськ, вул. набережна ім. В. Стефаника, 34а/48. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В ч.4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином позов обгрунтовано належними правовими підставами, відповідач не заперечив проти позовних вимог. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved