Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та витрат за надану правову допомогу звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просять суд стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого [INFO] на користь [PERSON], [INFO], проживаючої [INFO] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 284 259,93 грн., витрати за надання правової допомоги в розмірі 5000,00 грн.,судовий збір в розмірі 2943,00 грн. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнали та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 21 грудня 2014 року о 05 год. 35 хв. на 127 км + 300 м автомобільної дороги Р-05 Городище-Рівне-Старокостянтинів водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] не обрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з транспортними засобом марки «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Транспортний засіб марки «Mercedes Benz» д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності позивачу по справі [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 404848. Встановлені судом обставини підтверджуються доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З дослідженої в судовому засіданні постанови про закриття кримінального провадження від 31 травня 2016 року винесеної слідчим СВ Костопільського ВП ГУ НП в Рівненській області [PERSON] вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014180150000814 від 21 грудня 2014 року закрито у звязку з відсутністю в діях водіїв [PERSON] та [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України; для розгляду та вирішення питання про притягнення винних до адміністративної відповідальності матеріали по акту зазначеної дорожньо-транспортної пригоди направити т.в.о. начальника Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області. Постановою Рівненського міського суду від 22 липня 2016 року по справі №569/8548/16-п провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст.124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Отже, провадження по справі відносно [PERSON] закрито з нереабілітуючих підстав. Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Відповідно п.7 ст.247 КУпАП\~провадження в справі про\~ адміністративне\~ правопорушення\~ не може бути\~ розпочато,\~ а\~ розпочате\~ підлягає\~ закриттю\~ якщо на момент розгляду справи\~ про\~ адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто, приписи ст.247 КУпАП є імперативними, і чітко вказають, що суд повинен лише закрити справу, і не вирішувати при цьому жодних інших питань. Відповідно п.1. ст.247 КУпАП\~провадження в справі про\~ адміністративне\~ правопорушення\~не може бути\~ розпочато,\~ а\~ розпочате\~ підлягає\~ закриттю за відсутності події\~і\~складу адміністративного правопорушення. Саме відсутність події та складу правопорушення є фактичним доказом відсутності вини та знімає з особи всі можливі претензії. Постанову Рівненського міського суду від 22 липня 2016 року по справі №569/8548/16-п [PERSON] не оскаржував у встановленому законом порядку. Отже, вказана постанова суду набрала законної сили і є чинною на час прийняття рішення, яка не знімає з відповідача відповідальності в задоволенні претензій заявлених позивачем. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України \~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В роз'ясненнях наданих в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до статей\~1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №2 від 19 січня 2015 року виконаного НДЕКЦ УМВС України в Рівненській області вбачається, що матеріальний збиток, завданий власнику наданого на експертизу автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter 315 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] у результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 грудня 2014 року, на момент проведення експертизи складає 284259,93 грн. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги позивачем є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем та його представником, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2943,00 грн. згідно квитанції №37 від 17 липня 2017 року, а також сплачено 5000,00 грн. за надання правової допомоги згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 55 від 11 січня 2017 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved