Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що [INFO] року померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно наскладалось, заповіла своєму сину [PERSON] Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. У судове засідання [PERSON] не з'явився. Його представник [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його. Кіровський сільський голова [PERSON] просив слухати справу за відсутності представника сільської ради у зв'язку з великим навантаженням, з позовом погодився. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії [NUMBER] (а.с.5). За час свого життя, а саме, 24 березня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла своєму сину [PERSON] (а.с.7). У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №3/2012, заведеної 13 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.36). Таким чином він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовується по [ADDRESS]. Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району від 01 жовтня 2014 року №585, згідно з записом погосподарської книги за реєстраційним №1433-1, житловий будинок, що розташований в [ADDRESS], належав померлій [PERSON] на праві особистої власності. Житловий будинок був побудований у 1961 році (а.с.121). Відповідно до копії облікової картки об'єкта погосподарського обліку за 2011-2015 роки, житловий будинок по [ADDRESS] побудовано 1961 року (а.с.122-124). Крім того, рішенням виконавчого комітету Кіровської сільської ради від 27 листопада 2007 року №509 вирішено оформити право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], на ім'я [PERSON] (а.с.15). 10 квітня 2013 року на вказане житловий будинок КП Бориспільської районної ради Бориспільського районного «Бюро технічної інвентаризації» був виготовлений технічний паспорт ім'я [PERSON] (а.с.16-19). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5. Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS].

Outcome: approved