Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що 09.12.2013 року між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір про надання фінансових послуг № 706924 з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі та додатку до договору про включення учасника до групи системи «Авто Так» та формування групи. Відповідно до умов договору про надання фінансових послуг з адміністрування активів для придбання автомобіля у групі, оформлення та включення договору до системи «Авто Так» та формування групи, відповідач прийняв на себе зобов'язання здійснити дії юридичного характеру, спрямовані на придбання позивачем автомобіля на умовах системи «Авто Так». Договірна вартість послуг, пов'язаних з включенням договору до системи «Авто Так» та формування групи склала 2840,40 грн. 09.12.2013 року позивачем були сплачені відповідачу дані кошти, шляхом внесення готівкових коштів через установу банку АТ «Брокрізнесбанк» на рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією № 27/27 від 09.12.2013 року. 17.12.2013 року позивачем було подано письмову заяву відповідачу з повідомленням про розірвання договору та вимогою про повернення 2840, 40грн. Однак, у відповідь від ТОВ «АВТО ПОСТО» отримав відмову у виплаті 2840,40 грн. внесених ним як винагорода за послуги, пов'язані з включенням договору до системи Авто Так та формуванням групи, оскільки позивачем не було дотримано чотирнадцяти денного терміну, встановленого Статтею 12, п. 12.1.5 Розділу ІІ договору. Проте, позивач вважає таку відмову, безпідставною та необґрунтованою, тому звертається до суду з даним позовом для відновлення своїх порушених прав. Крім того, незаконними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, так як він являється інвалідом 3 групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, має хворобливий стан здоров'я, а тому йому вкрай важко переносити такі моральні напруження. Грошове відшкодування моральної шкоди він визначає у розмірі 30 000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також суду пояснив, що договір №706924 про надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля у групі між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено 9 грудня 2013 року, а не так як зазначено у договорі та додатках до договору 28 листопада 2013 року. Крім того, 28.11.2013 року він знаходився на робочому місці в центрі надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів по обслуговуванню м. Калинівка та Калинівського району. При укладенні даного договору продавець-консультант розповіла йому про умови договору та надала для підпису сам договір та додатки до нього, однак будь-які записи про дату укладання договору в них не робила. Також в додатку до договору №1, який надавався йому відповідачем, не було зазначено марки, моделі та ціни автомобіля, що є порушенням ст.9 Договору. Укладаючи даний договір, він мав на меті придбати автомобіль «ВАЗ 2115», однак як вбачається додатку №1 до договору, який надав відповідач, зазначено автомобіль марки «ЗАЗ Ланос» за ціною 78 900 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги не визнав повністю, посилаюсь на обставини викладені у запереченнях проти позову, вказавши, що вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеному договорі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та свідка по справі, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.12.2013 року між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» було укладено договір про надання фінансових послуг № 706924 з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі та додатку до договору про включення учасника до групи системи «Авто Так» та формування групи. Відповідно до умов договору про надання фінансових послуг з адміністрування активів для придбання автомобіля у групі, оформлення та включення договору до системи «Авто Так» та формування групи, відповідач прийняв на себе зобов'язання здійснити дії юридичного характеру, спрямовані на придбання позивачем автомобіля на умовах системи «Авто Так». Договірна вартість послуг, пов'язаних з включенням договору до системи «Авто Так» та формування групи склала 2840,40 грн. 09.12.2013 року позивачем були сплачені відповідачу дані кошти, шляхом внесення готівкових коштів через установу банку АТ «Брокбізнесбанк» на рахунок відповідача, що підтверджується квитанцією № 27/27 від 09.12.2013 року. 17.12.2013 року позивачем було подано письмову заяву відповідачу з повідомленням про розірвання договору та вимогою про повернення 2840, 40грн. Однак, у відповідь від ТОВ «АВТО ПОСТО» позивач отримав відмову у виплаті 2840,40 грн., внесених ним як винагорода за послуги, пов'язані з включенням договору до системи Авто Так та формуванням групи, оскільки позивачем не було дотримано чотирнадцяти денного терміну, встановленого статтею 12, п. 12.1.5 Розділу ІІ договору. Однак, суд вважає таку відмову безпідставною та необґрунтованою, виходячи з наступного. Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з пояснень позивача [PERSON] договір № 706924 від 09.12.2013 року про надання відповідачем фінансових послуг на умовах системи «Авто Так» був ним укладений не 28.11.2013 року, а 09.12.2013 року, про що свідчить квитанція про оплату № 27/27 від 09.12.2013 року (а.с.7). Дану обставину підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який показав, що він був присутній під час підписання позивачем договору саме 9 грудня 2013 року. А тому твердження представника відповідача за довіреністю [PERSON] у письмових запереченнях про те, що [PERSON] саме 28.11.2013 року виявив бажання укласти договір щодо надання послуг, спрямованих на придбання автомобіля «ЗАЗ Ланос» суд оцінює критично. Крім того, 28.11.2013 року з 09:00 до 18:00 годин позивач [PERSON] знаходився на робочому місці в центрі надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів по обслуговуванню м. Калинівка та Калинівського району, що підтверджується відповідною довідкою за №45 від 28.01.2014 року (а.с.8). Пунктом 1.6, статті 1, розділу II договору передбачено, що учасник зобов'язаний сплатити винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи Авто Так та формуванням групи, протягом 10 (десяти) календарних днів після повідомлення Товариством учаснику номера групи, до якої він належить, та дати створення групи. Оплата винагороди [PERSON] здійснена 09.12.2013 року, і якби договір, як зазначив відповідач, він підписав 28.11.2013 року, то не мав би підстав на внесення цієї винагороди, оскільки десятиденний строк уже закінчився. А відповідно до пункту 1.7, статті 1 розділу II договору у разі, якщо учасник протягом 10 (десяти) календарних днів з дня направлення на його адресу рахунку не здійснить оплату винагороди за послуги, пов'язані з включенням договору до системи «Авто Так» та формуванням групи, «АВТО ПРОСТО» має право в односторонньому порядку розірвати підписаний договір. Отже, якби договір був підписаний 28.11.2013 року, то відповідач мав би розірвати договір в односторонньому порядку ще до 08.11.2013 року, оскільки він такої дії не здійснив, а навпаки прийняв кошти оплачені позивачем як винагороду за послуги, пов'язані з включенням договору до системи «Авто Так», відповідно це свідчить про те, що договір, все ж таки, між позивачем та відповідачем був укладений 09.12.2013 року. Крім того, суд вважає, що відповідачем було порушено вимоги статті 9 Договору в частині того, що стосується марки, моделі та ціни автомобіля, які повинні зазначатися в додатку №1 до Договору. Як вбачається з ксерокопії Додатку до Договору №1, наданого позивачем (а.с.9), в графі «Марка автомобіля», «Модель» та «Поточна ціна автомобіля…» відсутні відповідні записи, а в такому ж самому додатку №1 до Договору, наданому уже відповідачем (а.с.30), наявні відповідні записи про автомобіль «ЗАЗ Ланос» ціною 78 900 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснював, що укладаючи даний договір, він мав на меті придбати автомобіль «ВАЗ 2115». За таких обставин, додаток №1 до Договору, наданий відповідачем, викликає сумніви щодо його правдивості та достовірності, а тому суд як доказ його до уваги не бере. Також суд вважає, що договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі № 706924 не набув чинності та юридичної сили, оскільки п. 12.1.5 передбачена дана умова, а саме, в разі, якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від договору протягом 14 календарних днів з дати підписання договору, договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов'язань за ним, такому учаснику повертається вся сума коштів, сплачена за договором. Пунктом 12.1.5 договору № 706924 передбачено, що письмова заява учасника з повідомленням про односторонню відмову від договору подається в письмовому вигляді протягом 14 календарних днів з проханням про повернення коштів, та повідомлено власні банківські реквізити, згідно з якими «АВТО ПРОСТО» має повернути сплачені кошти. На виконання даного пункту договору, протягом 14 календарних днів, позивачем було подано письмову заяву відповідачу з повідомленням про розірвання договору та вимогою про повернення 2840,40 грн. та повідомленням реквізитів розрахункового рахунку, на які необхідно перерахувати дану суму коштів. Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, позивачем повторно було направлено на адресу відповідача заяву про повернення йому даної суми грошових коштів, що підтверджується копіями заяви та зворотних повідомлень, наявних в матеріалах справи. Враховуючи умови даного договору, у відповідача перед позивачем виникло зобов'язання щодо повернення йому сплаченої договірної вартості послуг у розмірі 2840,40 грн. Відповідно до ст. 12 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право вимагати від продавця (виробника, виконавця), щоб якість наданої ним послуги відповідала вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, умовам договорів, а також Інформації про послугу, яку надає виконавець. Так, представником відповідача було надано позивачу інформацію відносно програми «Авто Так», яка не відповідала дійсності і жодним чином не відображала дійсного змісту договору. Згідно ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у наданій послузі споживач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Отже, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу кошти в сумі 2840,40 грн. Згідно ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюються судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що [PERSON] являється інвалідом 3 групи, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, має хворобливий стан здоров'я в зв'язку з чим йому вкрай важко переносити такі моральні напруження, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача завдану йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях за усіма вищенаведеними обставинами, у розмірі 3000 грн. та відповідно до ст. 84 ЦПК України документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial