Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення\~надання адміністративних\~послуг Рівненської\~міської ради,\~третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Полтава-Банк» про визнання незаконними рішень про проведення державної реєстрації права власності, частково недійсним договору іпотеки та витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що обєкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок площею 117,8 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0668 кв.м., кадастровий номер 5622610100:00:001:0277, що знаходяться за адресою Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Пирогова, 36 належали йому на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу № 2873 від 17.10.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] 15.07.2014 року для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 4 від 15.07.2014 року, між ним та третьою особою було укладено іпотечний договір реєстр.№ 463. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1.1 Договору позивач передав в іпотеку житловий будинок площею 117,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0668 кв.м., кадастровий номер 5622610100:00:001:0277, що знаходяться за адресою Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Пирогова, 36. \~ \~ \~ \~Згідно із п.1 Додаткової Угоди № 1 від 29.09.2014 року до іпотечного договору від 15.07.2014 року сторони домовились про іпотечну вартість житлового будинку 722980,00 грн., земельної ділянки 53172,00 грн. Пунктом 3.4\~Іпотечного договору\~від 15.07.2014\~року сторони\~передбачили,\~що у\~відповідності до\~ст.36\~Закону України\~«Про іпотеку»\~цей пункт\~договору (застереження)\~є договором\~про задоволення\~вимог Іпотекодержателя,\~на підставі\~якого Іпотекодержатель\~згідно із\~ст.37\~Закону України\~«Про іпотеку» набуває право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань Позичальником за кредитним договором (Основним зобовязанням). Після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна йому стало відомо, що державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради [PERSON] було прийнято рішення індексний номер 30938260 від 15.08.2016 року про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Полтава-Банк» на обєкти нерухомого майна, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Пирогова, 36: - житловий будинок загальною площею 117,8 кв.м, житлова 58,1 кв.м.; - нежитлова будівля гаражу (Б); - нежитлова будівля сараю (б); - нежитлова будівля сараю (Д); - огорожа, № 2; - замощення, 1. Крім того, державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради [PERSON] було прийнято рішення індексний номер 30938529 від 15.08.2016 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0668 га, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Пирогова, 36 кадастровий номер 5622610100:00:001:0277 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за ПАТ «Полтава-Банк». У своєму позові позивач зазначає, що дії державного реєстратора щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно врегульовані Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 26.12.2015 року № 1127, в редакції на день прийняття рішення (надалі Порядок). При прийнятті документів для реєстрації права власності за договором іпотеки, третьою особою було подано, а відповідачем прийнято лише додатковий перелік документів, передбачений п.57 Порядку. Основний перелік документів, який міститься у п.53 Порядку третьою особою\~відповідачу подано\~не було. Відповідач не перевіряв наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Третьою особою не було повідомлено відповідача про існування судового спору між ним та позивачем, а реєстраця права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем є позасудовим способом захисту права і має застосовуватись за умови безспірності вимог кредитора. Крім того, позивач вказує, що відповідачем при прийнятті спірних рішень порушено приписи ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку», якою встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. Отже, перед зверненням до державного реєстратора іпотекодавець повинен був замовити звіт про оцінку вартості іпотечного майна. Відсутність звіту або складання його з порушенням закону є підставою для скасування рішення державного реєстратора. Заявою від 11.05.2018 року представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд визнати незаконними та скасувати рішення Реєстраційної служби Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради №№ 30938260, 30938529 від 15.08.2016 року щодо реєстрації права власності за ПАТ «Полтава-Банк» на на обєкти нерухомого майна, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Пирогова, 36, а саме: - житловий будинок загальною площею 117,8 кв.м, житлова 58,1 кв.м.; - нежитлова будівля гаражу (Б); - нежитлова будівля сараю (б); - нежитлова будівля сараю (Д); - огорожа, № 2; - замощення, 1; - земельна ділянку кадастровий номер 5622610100:00:001:0277. Щодо визнання частково недійсним договору іпотеки та витребування майна із чужого незаконого володіння, то в процесі підготовчого провадження у справі позивачем було подано заяву про залишення позову в цій частині без розгляду, яку було задоволено судом. Отже, позовні вимоги в цій частині судом не розглядаються. Представник відповідача позовні вимоги не визнав з мотивів, викладених у відзиві, а саме, що державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради [PERSON] було прийнято рішення без порушення норм діючого законодавства. Представником третьої особи у своїх поясненнях було заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки зазначений спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а підлягає розгляду адміністративним судом. Позивач проти клопотання про закриття провадження у справі заперечує з підстав, викладених у запереченні, а саме, що за клопотанням ПАТ «Полтава-Банк» ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2017 року провадження у справі № 817/1562/16 за адміністративним позовом [PERSON] до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень було закрито внаслідок того, що зазначений спір не є публічно-правовим, оскільки заявлені в позові вимоги спрямовані на захист порушеного права позивача у сфері майнових (цивільних) відносин і грунтуються виключно на оспоренні правомірності набуття третьою особою права власності на майно за договором іпотеки. \~ \~ \~ \~Ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2017 року у справі № 817/1562/16 набрала законної сили 27.06.2017 року. \~ \~ \~ \~Виходячи із наявності ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2017 року у справі № 817/1562/16, закриття провадження у справі № 562/3040/17 матиме наслідком обмеження права особи на вирішення його справи судом, що є недопустимим. Крім того, спір між сторонами виник внаслідок виконання договірних відносин, які, на думку позивача, мав врахувати державний реєстратор при прийнятті оскаржуваних рішень. З наведеного\~вбачається,\~що спір,\~який виник\~із договірних\~відносин є\~спором про\~право цивільне.\~Великою Палатою\~Верховного Суду у своїй постанові від 14 березня 2018 року у справі № 396/2550/17 наголошено, що у разі, якщо спірні правовідносини повязані не лише з діями державного реєстратора, а стосуються спору про право або виконання правочину щодо набуття/припинення таких прав, спір не підсудний адміністративним судам. Таким чином, клопотання третьої особи про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає. Також, представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке було відхилене судом як безпідставне. Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось. Заслухавши представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши надані докази, встановивши обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому суд виходив з наступного: Виходячи із змісту ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2014 року між позивачем та третьою особою ПАТ «Полтава Банк» було укладено кредитний договір № 4. У цей же день, 15.07.2014 року для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 4 від 15.07.2014 року, між позивачем та ПАТ «Полтава Банк» було укладено іпотечний договір реєстр.№ 463. У звязку із невиконанням позивачем зобовязань за кредитним договором № 4 від 15.07.2014 року, іпотекодержателем ПАТ «Полтава Банк» було прийнято рішення про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на іпотечне майно. Для проведення державної реєстрації права власності на іпотечне майно іпотекодержателем до державного реєстратора було подано наступні документи: -копію іпотечного договору від 15.07.2014 року на 7-ми арк.; -копію вимоги від 18.05.2016 року на 6-ти арк.; -копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на 1-му арк. Отримавши вищевказані документи, 15.08.2016 року державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради [PERSON] було прийнято рішення індексний номер 30938260 про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Полтава-Банк» на обєкти нерухомого майна, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Пирогова, 36: - житловий будинок загальною площею 117,8 кв.м, житлова 58,1 кв.м.; - нежитлова будівля гаражу (Б); - нежитлова будівля сараю (б); - нежитлова будівля сараю (Д); - огорожа, № 2; - замощення, 1. Також, 15.08.2016 року державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради [PERSON] було прийнято рішення індексний номер 30938529 про реєстрацію за ПАТ «Полтава-Банк» права власності на земельну ділянку площею 0,0668 га, що знаходиться за адресою Рівненська область, м. Здолбунів, вул. Пирогова, 36 кадастровий номер 5622610100:00:001:0277 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 3.4 іпотечного договору, його сторони передбачили, що у відповідності до ст.36 Закону України «Про іпотеку» цей пункт договору (застереження) є договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, на підставі якого Іпотекодержатель згідно із ст.37 Закону України «Про іпотеку» набуває право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязань Позичальником за кредитним договором (Основним зобовязанням). Виходячи з умов, визначених у п.3.4 іпотечного договору підставою набуття права власності є іпотечне застереження, що відповідає вимогам ст.36 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнбється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Частиною 3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. Таким чином, обовязковою умовою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є звіт субєкта оціночної діяльності про оцінку іпотечного майна на момент такого набуття. У своїй діяльності державний реєстратор керується Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 26.12.2015 року № 1127. Відповідно до абз.6 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», чинного на час виникнення спірних відносин, держаний реєстратор встановлює наявність факту виконання умов правочину, з яким закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Зазначена норма\~Закону кореспондується\~із п.53\~Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127 (надалі Порядок), чинного на день прийняття реєстратором спірних рішень, яким передбачено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у звязку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Статтею 41\~Конституції України\~унормовано,\~що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Спеціальною нормою, якою передбачено можливість набуття права власності на іпотечне майно в позасудовому порядку є ст.37 Закону України «Про іпотеку». Частиною 3 ст.37 названого Закону встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. Аналогічне положення міститься у п.3.4 іпотечного договору. Як слідує з матеріалів справи, для проведення державної реєстрації права власності на іпотечне майно іпотекодержателем звіт субєкта оціночної діяльності про оцінку іпотечного майна на момент такого набуття державному реєстратору не подавався. Таким чином, при прийнятті оскаржуваних рішень державним реєстратором, в порушення приписів ст.37 Закону України «Про іпотеку» та п.3.4 іпотечного договору не було встановлено наявності\~факту виконання\~умов правочину,\~а саме\~отримання іпотекодержателемзвіту про оцінку вартості іпотечного майна, необхідного для здійснення переходу права власності на іпотечне майно. Крім того, п.53 Порядку вимагає подання іпотекодержателем документу, що підтверджує наявність заборгованості, яка мала б відповідати вимозі, направленої іпотекодержателем іпотекодавцю. Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості, зазначена у вимозі становить 630227,45 грн. Зазначена сума не була узгоджена сторонами, оскільки на час прийняття державним реєстратором спірних рішень, ухвалою Рівненського міського суду від 14.04.2016 року було відкрито провадження у справі № 569/3947/16-ц за позовом ПАТ «Полтава-Банк» до [PERSON], [PERSON], приватного підприємства «Мега» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4 від 15.07.2014 року. За результатами\~розгляду справи,\~19.12.2016\~року Рівненським\~міським судом\~прийнято рішення\~про солідарне\~стягненння із\~[PERSON],\~[PERSON],\~приавтного підприємства\~«Мега» заборгованості\~за кредитним\~договором № 4 від 15.07.2014 р. в сумі 5099 грн. 98 коп. Зазначене рішення набрало законної сили та виконане позивачем. З наведеного вбачається, що на час прийняття відповідачем спірних рішень між сторонами договору існував судовий спір, що свідчить про відсутність безспірності вимог, а також вказує на суттєву різницю між сумою заборгованості, зазначеної у вимозі (630227,45 грн.) та сумою, стягнутою за рішенням суду (5099,98 грн.). Відповідно до п.6\~ст.3 ЦК України\~ одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Виходячи із\~встановлених обставин\~справи,\~відповідачем прийняторішення індексні номера 30938260 та 30938529\~від 15.08.2016\~року з\~порушенням вимог\~п.53,\~п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127, ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку», п.3.4 іпотечного договору. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор виступає субєктом державної реєстрації прав на нерухоме майно, є посадовою особою, яка від імені держави надає адміністративні послуги у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, представляє інтереси держави. Пунктом 10\~ч.2\~ст.16\~ЦК Українипередбачено, що одним із способів захисту майнового права та інтересу є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною 2\~ст.37\~Закону України\~«Про іпотеку»\~встановлено,\~що рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Виходячи з наведеного, позивачем обрано спосіб захисту права, який відповідає положенням п.10 ч.2 ст.16 ЦК України та ч.2 ст.37 Закону України «Про іпотеку». На підставі наведеного та

Outcome: approved