Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

в позові вказано, що 27.07.2005р. сторони зареєстрували шлюб в якому 07.02.2006 р. народився син [PERSON] та 09.08.2011 року - син [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.03.2016 року шлюб розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати з матірю. Діти перебувають на утриманні матері, батько не надає матеріальної допомоги на їх утримання, маючи постійний заробіток. Позивачка вказує, що їй відомо про те, що відповідач працює в ТзОВ «Єврофасад», отримує заробітну плату не менше 10 000 грн. на місяць. Інших осіб чи дітей на утриманні у відповідача немає. Зважаючи на матеріальне становище відповідача, позивачка просила стягнути на її користь на утримання двох синів аліменти в розмірі 1500 грн. на кожного щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка подала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до копій свідоцтв про народження №185660 та №029885 батьками [PERSON] та [PERSON] зареєстровано сторін спору. Шлюб сторін розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.03.2016 року, дітей [PERSON] та [PERSON] залишено на проживання з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином позов обґрунтовано в частині стягнення аліментів в сумі 1000 гривень на кожну дитину. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial