Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 28.11.2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № R53113492358В, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 35 000 грн. та зобовязався повернути кредит в строк до 28.11.2016 року, з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5 % річних або іншому розмірі передбаченому договором. Посилаючись на порушення боржником умов повернення кредиту, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 129 074, 82 грн., яка станом на 06.07.2016 року складається із заборгованості: за кредитом 5 325,41 грн.; за простроченим кредитом 23 424,82 грн.; інфляційні втрати (кредит) 4 425,84 грн.; три відсотки річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту 679,22 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 4 307,84 грн.; інфляційні втрати (відсотки) 845,19 грн.; три відсотки річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань 127, 30 грн.; сума заборгованості за нарахованими відсотками 123,49 грн.; сума простроченої заборгованості по комісії 14 196 грн.; сума поточної заборгованості по комісії 591,50 грн.; пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу 75 028,21 грн., а також стягнути 1 936, 13 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним поштовим повідомленням, а також розміщенним оголошенням в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 28.11.2013 року між сторонами у справі укладено кредитний договір № R53113492358В, згідно умов якого відповідач отримав грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а також Правилах споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» в сумі 35 000 грн. на строк по 28.11.2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,5 % річних або в іншому розмірі, передбаченому договором (а.с.11-17, 18-20). Пунктом 7.4 договору, закріплено, що кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою банку та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань згідно з кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до п.п.6, 6.1 договору, позичальник підписанням цього договору надає банку такі запевнення та гарантії: ознайомлений та приєднується до умов, визначених Правилами, які доступні для ознайомлення на сайті банку та у приміщеннях відділень банку, зобовязується виконувати вимоги Правил, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку; договору перед укладенням цього договору він письмово ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження банку, про умови кредитування та умови договору забезпечення (за наявності) (п.6.2); погодився із діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються позичальником відповідно до графіку згідно з додатком, який є невід`ємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (п. 6.3.договору). Відповідно до п.4.4 договору, з підписанням цього договору сторони дійшли згоди, що порядок повернення кредиту, нарахування та сплати процентів, комісії визначається цим договором, а також правилами. Згідно п.3.2.1 Правил, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених договором або чинним законодавством України. Банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення банку з вимогою дострокового повернення кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору (п.п.3.2.2 Правил) 11.05.2016 року листом-вимогою ПАТ «ВТБ Банк» № 6086/1-2.31 на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, що вбачається з копії вказаного листа (а.с.22). Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З матеріалів справи вбачається, що станом на 06.07.2016 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 129 074,82 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 5 325,41 грн.; за простроченим кредитом 23 424,82 грн.; інфляційні втрати (кредит) 4 425,84 грн.; три відсотки річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту 679,22 грн.; сума простроченої заборгованості за відсотками 4 307,84 грн.; інфляційні втрати (відсотки) 845,19 грн.; три відсотки річних, нарахованих у звязку з порушенням зобовязань 127, 30 грн.; сума заборгованості за нарахованими відсотками 123,49 грн.; сума простроченої заборгованості по комісії 14 196 грн.; сума поточної заборгованості по комісії 591,50 грн.; пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою комісії, процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу 75 028,21 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надав. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved