Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Молявчик О. В. до СФГ «Конкурент» про визнання недійсним та скасування договорів оренди земельних ділянок (паїв). Вимоги позовної заяви представник позивачки - адвокат Молявчик О.В. мотивував тим, що позивачці [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка, площею 2,0000 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0117, яка розташована на території Надроссянської (Чапаєвської) сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Між позивачкою та СФГ «Конкурент» 03.12.2010 укладено договір оренди землі, площею 2,0000 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0117, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований 14.12.2011 за №052348724002738, тому строк дії договору оренди землі припинився в 2016 році. В 2016 році відповідач подав державному реєстратору на реєстрацію Додаткову угоду від 05.01.2016 про продовження строку дії основного договору оренди землі від 03.12.2010. Додатковою угодою передбачено строк оренди земельної ділянки протягом 15 років з орендною платою 2 538 грн. в рік. Позивачка категорично заперечує факт підписання нею додаткової угоди, відповідно до якої відповідач продовжує користуватись земельною ділянкою позивачки, при цьому не виконуючи умов додаткової угоди та не сплачуючи орендної плати за користування вказаної ділянки. Так, за період використання земельної ділянки протягом 2018 та 2019 років відповідач не виплатив 5 076грн. (2 538 *2). Неодноразові звернення позивачки та її представника до відповідача результатів не дали. Враховуючи викладене, представник позивачки просить розірвати договір оренди землі від 03.12.2010, що укладений між [PERSON] та СФГ «Конкурент» та визнати недійсною Додаткову угоду до даного договору від 05.01.2016 між вказаними особами. В судове засідання позивачка не з`явилась, її представником- адвокатом Молявчиком О.В. подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 108). В судове засідання представник відповідача- адвокат Маліцький М.В. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 116-117). Однак з метою дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, зважаючи на те, що позовна заява подана до суду ще 30.10.2019, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких міркувань. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка, площею 2,0000 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0117, яка розташована на території Надроссянської (Чапаєвської) сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с. 5). Між позивачкою та СФГ «Конкурент» 03.12.2010 укладено договір оренди землі, площею 2,0000 га, кадастровий номер 0523487200:03:000:0117, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.12.2011 за №052348724002738 (а.с. 33-34). Після закінчення строку Договору оренди відповідачем подано державному реєстратору на реєстрацію Додаткову угоду від 05.01.2016 про продовження строку дії основного договору оренди землі від 03.12.2010. У п. 4 Додаткової угоди до договору оренди землі зазначено, що орендна плата справляється Орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативно грошової оцінки землі і становить 2 538 гривень в рік. Відповідно до п.3 Додаткової угоди Договір укладено на 15 років (а.с. 42-43). Проте, всупереч умов Додаткової угоди, відповідачем не сплачується орендна плата за використання земельної ділянки протягом 2018 та 2019 років, таким чином відповідач не виплатив 5 076грн. (2 538 *2). Представник позивачки- адвокат Молявчик О.В. звертався з запитом до СФГ «Конкурент» та просив надати інформацію про заборгованість по орендній платі перед [PERSON] однак вказаний адвокатський запит залишений без уваги (а.с. 9-10). Крім того, ухвалою суду від 17.01.2020 про витребування доказів з СФГ «Конкурент» витребовувалась довідка про заборгованість по орендній платі за оренду земельної ділянки, яка належить позивачці, проте ухвалу суду відповідачем проігноровано та не виконано (а.с. 26-27). Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Вказаний правовий висновок викладено Об`єднаною платою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.03.2019 у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не дотримується зобов`язань передбачених умовами Договору та не виплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, що належить позивачці на праві власності, ним також проігноровано як адвокатські запити представника позивачки, так і ухвала суду про витребування доказів. Повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши всі надані сторонами докази і проаналізувавши їх доводи за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач систематично не виконував обов`язку зі сплати орендної плати за договором оренди землі, а саме не сплачував орендну плату у 2018, 2019 роках, що є підставою для розірвання вказаного договору.

Outcome: approved