Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

В провадженні судді знаходиться вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період часу з 03.09.2015 року по 31.10.2018 року [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ДП «Криворізький лісгосп» та відповідно до наказу № 51 К від 02.09.2015 року була прийнята на посаду юрисконсульта. 31.10.2018 року наказом № 38К вона була звільнена за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст.38 КЗоТ (по догляду за дитиною інвалідом). При звільненні позивачці не виплачено компенсацію за 10 днів невикористаної додаткової відпустки за 2018 рік, як жінці, яка працює та має дитину-інваліда вона звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення остаточного розрахунку при звільненні по день подання позовної заяви, а саме по 17.01.2019 року. Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05.06.2019 року позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, а саме з відповідача стягнуто компенсацію за 10 днів невикористаної додаткової відпустки за 2018 рік, як жінці, яка працює та має дитину-інваліда в розмірі 2476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн.. 90коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.10.2018 року по 17.01.2019 року в розмірі 19319 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 82 коп та судові витрати в розмірі 834 (вісімсот тридцять чотири) грн. 82 коп. В результаті проведення виконавчих дій Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ 11.09.2019 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі стягнення боргу в повному обсязі, шляхом перерахування 10.09.2019 року на її картковий рахунок. У зв`язку з викладеним, позивачка просить суд стягнути з ДП «Криворізький лісгосп», ЄДРПОУ 00991628 на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.01.2019 року по 10.09.2019 року в розмірі 58 703 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот три ) гривні 00 коп. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач неодноразово повідомлявся судом про перебування у провадженні вказаної справи, у зв`язку з чим йому було роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, порядок подачі клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так,\~з письмових\~матеріалів справи\~судом встановлено,\~що з 03.09.2015 року по 31.10.2018 року [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Так відповідно до наказу № 51 К від 02.09.2015 року була прийнята на посаду юрисконсульта. 31.10.2018 року наказом № 38К вона була звільнена за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст.38 КЗпП (по догляду за дитиною інвалідом). Вказана обставина встановлена з рішення суду від 05.06.2019 року, сторонами не ос порена (а.с. 8-11). Окрім того, Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05.06.2019 року позовні вимоги позивачки було задоволено в повному обсязі, а саме з відповідача стягнуто компенсацію за 10 днів невикористаної додаткової відпустки за 2018 рік, як жінці, яка працює та має дитину-інваліда в розмірі 2476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 90коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.10.2018 року по 17.01.2019 року в розмірі 19319 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 82 коп. та судові витрати в розмірі 834 (вісімсот тридцять чотири) грн. 82 коп. Рішення оскаржено, судом апеляційної інстанції залишено без змін, вступило в законну силу 28.02.2020 року. В результаті проведення виконавчих дій Металургійним відділом державної виконавчої служби міста Кривий Ріг ГТУЮ 11.09.2019 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі стягнення боргу в повному обсязі, шляхом перерахування 10.09.2019 року на її картковий рахунок (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. В разі не проведення розрахунку у зв`язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум, вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. З письмових матеріалів справи встановлено, що судом стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день подання позовної заяви, а саме по 17.01.2019 року, разом з цим остаточний розрахунок з позивачкою відбувся\~10.09.2019\~року,\~а отже,\~затримка остаточного\~розрахунку за\~період з\~18.01.2019\~по 10.09.2019\~року дорівнює\~237\~календарних дня\~присередньоденній заробітній платі, яка становить 247,69 грн., таким чином з відповідача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 58703,00 грн. Отже, дослідивши письмові матеріали справи, суд на підставі\~ст. 12 ЦПК України\~згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та\~ст. 13 ЦПК України\~згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд доходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Зважаючи на те, що згідно п.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved