Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В серпні 2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Єнакіївського регіонального виробничого управління водно-комунального господарства (далі - Єнакіївське виробниче управління ВКХ) про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 16 червня 2012 року автомобіль [NUMBER] 2012 року випуску, який належить їй на підставі реєстраційного свідоцтва [NUMBER] від 18 квітня 2012 року, під керуванням [PERSON], під час проїзду по вулиці 346-ї Дебальцевськой стрілкової дивізії в м. Дебальцеве правим переднім колесом провалився в незакритий каналізаційний колодязь, який не був закритий люком. Керування автомобілем було втрачено, Після удару автомобіль вискочив з колодязя та правою стороною зіткнувся з деревом та отримав значні пошкодження. Ухвалою Дебальцевського міського суду від 21 жовтня 2012 року було замінено відповідача на Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (далі - КП «Компанія «Вода Донбасу»). Ухвалою Дебальцевського міського суду від 21 жовтня 2012 року був залучений в якості співвідповідача [PERSON]. Оскільки пошкодженням автомобілю позивачу була завдана моральна шкода, [PERSON] просила стягнути з відповідачів на її користь на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн. та 150 грн. понесених витрат на оплату судового збору. Рішенням Дебальцевського міського суду від 29 січня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 15000 грн. та судові витрати в розмірі 150 грн. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі КП «Компанія «Вода Донбасу» просить рішення суду змінити, відмовити в задоволенні позову до КП «Компанія «Вода Донбасу», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що постанови по адміністративних справах відносно начальника Дебальцевського ВД Єнакіївського ВДВКГ [PERSON] не є підставою для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди. Факт притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не доводить право власності на оглядовий колодязь. Балансова належність спірного колодязя судом при притягненні посадової особи відповідача до адміністративної відповідальності не встановлювалась, але при вирішення цивільної справи суд вважав цей факт встановлений. Наполягають, що власником колодязя є відповідач [PERSON] Крім того, вважають недоведеним факт завдання моральної шкоди [PERSON] В судовому засіданні апеляційного суду представники КП «Компанія «Вода Донбасу» Боєва Н.І., Цвіркун В.Г., які діють на підставі довіреностей, доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку 08.04.2014 року, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників КП «Компанія «Вода Донбасу», перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди позивачу з КП «Компанія «Вода Донбасу», суд першої інстанції виходив з того, що каналізаційний колодязь, в який потрапив автомобіль позивачки, знаходиться на балансі КП «Компанія «Вода Донбасу». Проте погодитись з таким висновком суду не можна з таких підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2012 року приблизно в 18 годин 40 хвилин автомобіль Форд Фієста, що належить [PERSON] на підставі реєстраційного свідоцтва [NUMBER] виданого 18 квітня 2012 року, під керуванням [PERSON] під час проїзду по вулиці 346-й Дебальцевської стрілкової дивізії у м. Дебальцеве правим переднім колесом провалився в каналізаційний люк, зверху якого була відсутня кришка. Керування машиною було втрачено, внаслідок чого автомобіль, вискочивши з колодязя правою стороною вдарився у дерево, отримавши при цьому механічні пошкодження. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 25700 грн. З приводу ДТП був складений протокол про адміністративне правопорушення від 21.06.2012 року відносно [PERSON], який на той час займав посаду начальника Дебальцевського виробничого відділення Єнакіївського регіонального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. ( т.1 а.с. 15-31). З вказаного протоколу вбачається, що посадовою особою Дебальцевського виробничого відділення Єнакіївського регіонального виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства проїжджа частина по вулиці 346-й Дебальцевської стрілкової дивізії у м. Дебальцеве утримувалась в небезпечному стані (відкриті оглядові колодязі), чим було створено небезпеку в русі водіям транспортних засобів, що стало супутніми умовами ДТП. З цим протоколом [PERSON] був ознайомлений, але підписати його відмовився. Ухвалою Дебальцевського міського суду від 03 серпня 2012 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, окрім випадків, встановлених частиною другої цієї статті. Згідно п.1.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення. Згідно до п.1.2 Правил - вулична мережа водовідведення це - трубопроводи, прокладені вздовж вулиць, провулків, набережних тощо. Обслуговує вуличні мережі водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади на них - виробник, у якого вони перебувають на балансі (п. 1.3 Правил). Згідно схеми каналізаційної мережі по вул. 346-ї Дебальцевської стрілкової дивізії, між вул. Калініна і вул. Соціальна, навпроти дома № 24, власником якого є співвідповідач [PERSON], відмічено місце знаходження колодязя, який на цій схемі позначений як «місце врізання до каналізаційного колектора д-200мм (чуг) - власність [PERSON].» (а.с.48). Згідно Акту від 10 вересня 2012 року, складеного УЖКХ м. Дебальцеве, спірний колодязь не перебуває на балансі Дебальцевського ПУВКХ Єнакіївського ПУВКХ КП «Компанія «Вода Донбасу» і що він є власністю гр. [PERSON] (а.с. 55) Висновок суду першої інстанції щодо стягнення на відшкодування моральної шкоди з КП «Компанія «Вода Донбасу» помилковий, оскільки матеріалами справи не встановлено наявність вини КП щодо завдання шкоди позивачці, а тому рішення підлягає скасуванню. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Пунктом 1.3 Правил передбачено, що виконавець обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди та обладнання, а також технологічні прилади та устрої на них, які знаходяться у нього на балансі або на які укладений відповідний договір на обслуговування зі споживачем. З матеріалів справи убачається, що згідно інвентарної картки № 103092 обліку основних засобів Дебальцевського ПУВКХ Єнакіївського ПУВКХ КП «Компания «Вода Донбасу», оглядовий колодязь підключення до каналізаційного колектору Д-200 мм по вул.346 Дебальцевської стрілкової дивізії,24 на балансі підприємства не перебуває ( т.2 а.с.95). На підставі заяви відповідача [PERSON], йому було видано технічні умови №4 на приєднання магазину промислових товарів, розташованого в [ADDRESS] до централізованих мереж водопостачання, з яких убачається, що на [PERSON] було покладено обов'язок в місті приєднання побудувати оглядовий колодязь та обладнати його люком (т.1 а.с.49-50). Відповідного договору між КП «Компания «Вода Донбасу» та [PERSON] про передачу колодязя на обслуговування водопостачальному підприємству суду не надано. Згідно акту балансового розподілу мереж водопостачання та водовідведення від 30.12.2013 року, відповідальність за технічний стан та експлуатацію каналізаційних вводів, колодязів, відповідно п.1.9 «Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України» належить абоненту, тобто ФОП [PERSON]. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. З представлених позивачкою документів вбачається, що пошкоджений автомобіль був застрахований і відповідно до договору страхування страхова компанія відшкодувала тільки матеріальну шкоду, тобто вартість ремонтних робота на суму 25700 грн. Визначаючи розмір заподіяної [PERSON] моральної шкоди, суд першої інстанції врахував характер та обсяг душевних страждань позивача, та визначив на відшкодування шкоди 15000 грн. Апеляційний суд вважає, що визначений судом першої інстанції розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди є розумним, виваженим та справедливим. Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про стягнення на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 15000грн. зі [PERSON] та про відмову в задоволенні позову до КП «Компания «Вода Донбасу». Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 150 грн.(більше встановленого Законом України «Про судовий збір» розміру) (т.1 а.с. 1). Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON], понесені нею судові витрати в розмірі 107,30грн. підлягають відшкодуванню відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України за рахунок [PERSON]

Outcome: partial