overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську Ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської Ради, КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Шиянка» про визнання права власності на дачний будинок. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2010 року позовні вимоги\~ [PERSON] задоволено. 11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про виправлення описки, а саме зазначити, що будинок замість дачного є садовим, а також розташований на земельній ділянці №099, замість №99 по вул. Халхінгольській в м. Дніпропетровську. В судове засідання учасники процесу не зявилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, що не перешкоджає розгляду заяви. Суд, оглянувши рішення суду та матеріали у даній цивільній справі, встановив, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.219 Цивільного процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме технічного паспорту, Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів від 24.10.2008 року та Рішення Виконкому Самарської районної у м. Дніпропетровську ради №38 від 23.01.2009 року, будинок літ. «А-1» загальною площею 23,9 кв.м., за адресою: Садове товариство «Шиянка», вул. Халхінгольська, 123, будинок №99 - є дачним (а.с. 27-32, 41-43, 44). Що стосується вимог щодо виправлення номеру будинку з №99 на №099, то зазначена описка на думку суду не є суттєвою, оскільки наявність цифри «0» перед числом ніяким чином не змінює його суть. Враховуючи вищенаведене суд не вбачає підстав для задоволення заяви у звязку з чим вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовною заявою Дніпропетровської міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: КП «Коменергосервіс», КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Lержавний нотаріус Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання договору недійсним, усунення перешкод в користуванні та скасування державної реєстрації Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2012 року позовні вимоги\~ Дніпропетровської міської ради задоволено. 11.11.2016 року представник КП «Коменергосервіс» ДМР звернувся до суду із заявою про виправлення описки, а саме замість помилково вказаного номеру реєстру договору купівлі-продажу «3-6354», вірно зазначити, «3-6454». В судове засідання учасники процесу не зявилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, що не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.219 Цивільного процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, в ній вже міститься ухвала суду від 30.06.2015 року про виправлення зазначеної помилки за заявою представника КП «Коменергосервіс» (т.3 а.с.89). Ухвала набрала законної сили. Враховуючи той факт, що зазначена описка вже виправлена, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про виправлення описки.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] Георгієвни до [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2015 року позовні вимоги [PERSON] Георгієвни до [PERSON], третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком №152, по вул. Сержанта Летвищенка у м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою.\~Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] Георгієвни судовий збір у розмірі 243,60 гривень. 07 вересня 2016 року до суду звернулася представник [PERSON] - [PERSON] з заявою про виправлення помилки в рішенні суду, а саме: третю особу Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління - реєстраційна служба Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур, оскільки вони змінили назву. На разі виникла проблема в виконанні рішення суду. В судове засідання на слухання по справі сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі, що не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмовити у виправленні описки в рішенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська від суду від 04 вересня 2015 року. Відповідно до ст.219 Цивільного процесуального кодексу України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Як вбачається з матеріалів справи позивач зазначав третю особу Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, тому підстав для виправлення описки в рішенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2015 року не вбачається. Судом при ухваленні рішення описки допущено не було, оскільки станом на 04 вересня 2015 рік назва третьої особи змінена не була. Крім того, зміна третьої особи не перешкоджає виконанню рішення суду та не є підставою для відмови у його виконанні. Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності майна та поділ спільного майна подружжя. В ході розгляду зазначеної цивільної справи ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2014 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відчуження транспортних засобів: автомобіля CHERY TIGGO ЗНГ, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER]; автомобіля CITROEN JUMPER 2.2 HDI, 1999 року випуску, д.н. [NUMBER]; автомобіля LIFAN Х60, 2013 року випуску, д.н. [NUMBER], що зареєстровані на [PERSON]. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2014 року провадження по справі було закрито у зв'язку із визнанням мирової угоди. Ухвала набрала законної сили. 13.11.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття заборони відчуження транспортних засобів, а саме автомобіля CHERY TIGGO ЗНГ, 2008 року випуску, автомобіля CITROEN JUMPER 2.2 HDI, 1999 року випуску, та автомобіля LIFAN х60, 2013 року випуску. В судове засідання на слухання по справі учасники судового процесу не з'явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню. Згідно ч.3, ч.5 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи те, що між сторонами по справі було укладено мирову угоду, заява [PERSON] є повністю обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом прокурора Самарського району м. Дніпропетровська в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2013 року позовні вимоги прокурора Самарського району м. Дніпропетровська в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки було задоволено. Вказаним рішенням визнано недійсним договір іпотеки, укладений 06.10.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] про передачу в іпотеку домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,074 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі №3525. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2014 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська залишено без змін та набрало законної сили. 13 листопада 2014 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в судовому засіданні при розгляді справи не було вирішено питання про скасування заборони на відчуження домоволодіння [ADDRESS], яке належить [PERSON] та належну їй земельну ділянку площею 0,0704 га. та зобов'язання Реєстраційну службу ДМУЮ внести відомості про припинення іпотеки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви про уточнення позовних вимог в останній редакції від 04.11.2013 року (а.с. 119-120), позивачем було заявлено лише вимога про визнання недійсним договору іпотеки від 06.10.2005 року, яка й була задоволена судом. Вимог щодо скасування заборони на відчуження домоволодіння [ADDRESS], яке належить [PERSON] та належну їй земельну ділянку площею 0,0704 га, та зобов'язання Реєстраційної служби ДМУЮ внести відомості про припинення іпотеки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявлено не було. Таким чином, суд не вбачає законних підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки всі заявлені позивачем вимоги судом розглянуті та по ним прийнято рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області знаходилась справа № 572/3187/16-ц, провадження № 2/572/1062/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину з якою проживає дитина віком до трьох років. 05 грудня 2016 року по справі ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON], аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною сином [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 06.10.2016 року. 28 грудня 2016 року позивачка звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 06.10.2016 року до повноліття дитини. Сторони у справі в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення не з'явилися, їх присутність не є обов'язковою. За правилами ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Однак, ухвалюючи зазначене вище рішення, судом не вирішено заявлену позивачем вимогу про стягнення аліментів на дитину . З огляду на викладене, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з дня предявленого позову до повноліття сина, мають бути задоволені судом у порядку передбаченому правилами ст. 220 ЦПК України, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

В провадженні Свалявського районного суду Закарпатської оласті перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] яка діє і в інтересах малолітнього [PERSON] та малолітньої [PERSON] до Полянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Разом з тим, встановлено, що при розгляді справи, судом не вирішено питання щодо стягнення судового збору, а саме в матеріалах справи є квитанція про сплату судового збору, в той же час судовий збір згідно даної квитанції не сплачено по цій справі. Таким чином слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1100,86грн. Відповідно до ст.270 ч.1 п.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено стосовно позовної вимоги, якою було заявлено позивачем, проте не ухвалено рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися. Дослідивши матеріали справи та позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у відповідності до ч.1 п.1ст.270 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою та приходить наступного висновку. Отже, слід стягнути з позивача на користь держави судовий збір в розмірі 1100,86грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням із скасуванням реєстрації місця проживання. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем шлюб був розірваний в 2009 р., він не є членом її сімї, житло, в якому зареєстрований відповідач, належить їй на правах приватної власності, та відповідач з 2009 р. не проживає за місцем реєстрації його проживання. Відповідач був повідомлений за місцем реєстрації його проживання, відповідно до ст. 128 ЦПК України, проти позову не заперечив, відзиву на позову заяву не надав. \~ \~ \~ \~05.06.2018 р. було відкрите провадження у справі; \~ \~ \~ \~05.07.2018 р. винесено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Справа розглядається за формою спрощеного провадження, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. ст. 280 281 ЦПК України, на підставі наявних доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]; вул. Закамінна, б. 3, кв. 29, проте відповідач, який є колишнім чоловіком позивача, так як шлюб між сторонами по справі був розірваний 24.03.2009 р., з 2009 року за вказаною адресою не проживає. Квартира, де зареєстрований відповідач, належить позивачу на правах приватної власності. \~ \~ \~ \~Зазначене підтверджується копіями: договору дарування квартири; свідоцтва про розірвання шлюбу; довідкою про склад осіб, зареєстрованих в належній позивачеві квартирі; актом, складеного сусідами щодо відсутності відповідача за місцем реєстрації його проживання з 2009 р.; довідкою щодо реєстрації місця проживання відповідача. Відповідно до ст. 405 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, користуватися житлом власника мають право члени його родини. Так як шлюб між сторонами був розірваний, відповідач перестав бути членом родини власника та фактично, з 2009 року не мешкає за адресою реєстрації свого проживання, таким чином, відповідно до ст. ст.: 71, 72, 163 ЖК УРСР, так як відповідач відсутній за місцем проживання понад 06 місяців, тому він підлягає визнанню таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В разі втрати особою права власності на житло, або право користування житловим приміщенням, така особа, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підлягає зняттю з реєстрації. \~ \~ \~ \~В зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

В провадженні Святишинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2014 року. Від шлюбу сторонни мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначив, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з жовтня 2015 року. Ухвалою суду від 04.09.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою суду від 01.10.2018 року відкрито продовження у справі. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

В провадженні Святошинськогко районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.11.2011 року Сторони від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вже більше ніж 3 роки як шлюб між ними фактично перестав існувати, зберігаючи при цьому формальні, юридичні ознаки його чинності. Спільного господарства вони не ведуть та у кожного склалось своє, окреме життя. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, суперечок про місце проживання діитини і розподіл спільного майна немає. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позов та надала заяву від позивача про те, що вона підтримукє заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись при цьому на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не подавав, як і пояснень чи заперечень на позовну заяву. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому позов підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу посилаючись на те, що примирення між ними не можливе.

Outcome: approved