Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про поділ майна. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивувала тим, що 18 серпня 1979 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у Кіровоградській області. 12 квітня 2011 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу, тобто 27.04.1982 року, позивач з відповідачем придбали ? частини житлового будинку [ADDRESS], а інша ? частина даного будинку належить громадянці [PERSON]. В подальшому придбана ? частина будинку була сторонами добудована, а саме надбудовано другий поверх. Загальна площа будинку складає 94,3 кв.м. Таким чином було придбано майна на загальну вартість 202 000 гривень. Угоди про поділу будинку між сторонами не досягнуто, тому позивач звертається до суду з даним позовом. Позивач просила визнати ? частини будинку розташованої за адресою: [ADDRESS], спільно майно подружжя між [PERSON] та [PERSON], а саме кімнати на 2 поверсі (масандра) розмірами 8,5, 6,2, 19,1 м2. Від господарчого блоку позивач відмовляється, так як його побудовано на кошти [PERSON]. Залишити прохід загального користування. Визнати за позивачем та відповідачем право власності від ? частини по ? частині житлового будинку [ADDRESS]. В подальшому позивач уточнила просила визнати за нею та відповідачем право власності по ?? частини житлового будинками з надвірним будівлями, загальною площею 122,7 кв.м., та житловою площею 69,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи, наявні письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, що 18 серпня 1979 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану у Кіровоградській області, актовий запис № 46. 12 квітня 2011 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Згідно договору купівлі-продажу від 23 квітня 1982 року [PERSON] було придбано ? частину будинку в [ADDRESS]. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі всього вищевикладеного, суд приходить до висновку що ? спірного будинку за адресою [ADDRESS] є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, оскільки набута ними під час шлюбу, а отже позивачці [PERSON] та відповідачу [PERSON] повинно належати по ? даного будинку. А том позовні вимоги в частині щодо визнання за сторонами права власності по ? спірного будинку підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 3, 15, 16, 368, 369 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 0, СК України, постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»

Outcome: approved