Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позовній заяві [PERSON] зазначає, що в 1993 році його прийняли в члени сільськогосподарського підприємства радгосп «Летичівський» Летичівського району Хмельницької області, де він працював з 1993 року по 1997 рік. Під час його членства в КСП агрофірма «Летичівська» між членами радгоспу проводилось паювання земель сільськогосподарського призначення. Знаючи, що за законом землі повинні бути поділені на всіх членів КСП, не перевіряв наявність свого прізвища у списку пайовиків. Між фактичним проведенням розпаювання, виготовленням і початком видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) пройшов значний проміжок часу, однак оскільки він був членом радгоспу то вважав, що отримати сертифікат на своє ім`я може в будь-який час і тому у січні 2020 року звернувся до Відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з письмовою заявою про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) члена КСП Агрофірма «Летичівська» с. Горбасів в розмірі 3,04 в умовних кадастрових гектарах, який 03.02.2020 року у листі Б-16/0-0.27-18/140-20 повідомив, що прізвища [PERSON] у списках, доданих до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 18, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17 від 16 листопада 1995 року по АФ «Летичівська», відстнє. Оскільки 16 листопада 1995 року КСП Агрофірма «Летичівська» було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ № 18, з метою подальшого її паювання, однак з невідомих причин його помилково не внесли до списків членів КСП агрофірма «Летичівська», чим порушено його право, він просить визнати за ним право на земельну часку (пай) із земель КСП Агрофірма «Летичівська» с. Горбасів Летичівського району Хмельницької області в середньому розмірі частки (паю) по даному господарстві 3,04 умовних кадастрових гектари, згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 18 від 16 листопада 1995року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності і без застосування звукозапису, позивач вимоги підтримав. Відповідач просить розглянути справу без його участі, думку щодо заявлених вимог не висловив. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що вимоги задоволенню не підлягають. Згідно архівної довідки від 16 січня 2019 року № 53-б трудового архіву Летичівської селищної ради, [PERSON] у 1993, 1994, 1995, 1996, 1997 роках дійсно працював, при цьому дані про посаду відсутні, в сільськогосподарському підприємстві радгосп «Летичівський» і отримував заробітну плату. Згідно архівної довідки від 26 листопада 2020 року № 387-б трудового архіву Летичівської селищної ради, [PERSON] у 1997р., 1998 р. , 1999р. дійсно працював, при цьому дані про посаду відсутні, в сільськогосподарському підприємстві с. Горбасів Летичівського району Хмельницької області і отримував заробітну плату, а за 2000рік нарахування відсутні. Із повідомлення Відділу у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Б-16/0-0.27-18/140-20 від 03.02.2020 вбачається, що згідно із списків доданих до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 18, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 17 від 16 листопада 1995 року по АФ «Летичівська», прізвище [PERSON] в даних списках відсутнє. Згідно повідомлення архівного відділу Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області № Б-521/01-27 від 15.12.2020, відомості про прийняття на роботу [PERSON] в агрофірму «Летичівська» 10.09.1993року та звільнення з роботи 07.08.1997р. не можливо, оскільки відомості не виявлені. Згідно повідомлення архівного відділу Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області № Б-523/01-27 від 15.12.2020, довідку про відомості про прийняття на роботу [PERSON] в ССВ «Надбужанське» с. Горбасів 10.08.1997 року та звільнення з роботи 10.03.2000року видати не можливо, оскільки в книгах фонду ССВ «Надбужанське» «Протоколи засідання правління колгоспу та уповноважених членів колгоспу» за 1997-2000роки відомості не виявлено. Як вбачається із позовної заяви та досліджених матеріалів, позивач звернувся до суду за захистом прав, які виникли в 1995році, тобто у період дії Цивільного Кодексу в редакції 1963року і цим Кодексом суд має керуватися при вирішенні даного спору. Відповідно до ст. 71 ЦК України (1963р.) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки і, відповідно до ст. 73 ЦК України (1963), зміна строків позовної давності і порядку їх обчислення угодою сторін не допускається. Відповідно до ст. 80 ЦК України (1963р.), закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважною причиною пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Причину пропуску строку позовної давності позивач не вказав і докази, відповідно, не надав, а зазначив, що оскільки він працював в КСП Агрофірма «Летичівська» то отримати свій пай може в будь-який час. За таких обставин суд визнає, що позивач пропустив трьохрічний строк позовної давності без поважних причин і приходить до висновку, що з цих підстав в позові йому слід відмовити. На підставі наведеного, ст. 71, 73, 80 ЦК України (1963р.)

Outcome: dismissed