Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення авансу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2020 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позовних вимог до [PERSON] про стягнення авансу та провадження у даній справі закрито. 29.09.2020 року до суду звернувся представник відповідача [PERSON] - адвокат Сарафанюк О.П. із заявою про вирішення питання про судові витрати. На підтвердження розміру судових витрат надав суду: квитанцію до прибуткового касового ордеру №7 від 14.01.2020 року, на суму 14 000 грн., договір про надання правової допомоги від 14.01.2020 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 29.09.2020 року. В судове засідання представник відповідача - адвокат Сарафанюк О.П., не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Заяв та клопотань до суду не надав. Про розгляд заяви повідомлявся телефонограмою. Представник позивача - адвокат Жуков В.П., в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та клопотання про зменшення суми судових витрат з позивача, посилаючись на те, що стороною заявника не надано до суду необхідних та обґрунтованих доказів, які б вказували на реальність, розумність та пропорційність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Частиною 6 ст. 142 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. Таким чином, процесуальний закон надає суду право вирішити питання про розподіл судових витрат у разі закриття провадження у справі на протязі п`ятнадцяти днів за результатами дослідження письмових доказів наданих відповідачем, які свідчать про понесення відповідачем у справі відповідних витрат. Як встановлено судом провадження у справі №127/30851/19 закрито ухвалою суду від 21.09.2020 року. Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За даних обставин перебіг процесуального строку на вирішення питання про розподіл судових витрат почався 22.09.2020 року та останнім днем встановленого процесуальним законом п`ятнадцятиденного строку є 06.10.2020 року (заяву подано 29.09.2020 року). Як визначено в п. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до поданого договору про надання правової допомоги від 14.01.2020 року, розмір гонорару адвоката Сарафанюка О.П. за надану професійну правничу допомогу відповідачу [PERSON] складає 14 000 грн. Як вбачається із Квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 14.01.2020 року, прийнято від [PERSON] на підставі договору про надання правовоїдопомоги від 14.01.2020 року 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень. Згідно Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 29.09.2020 року, адвокатом були виконані наступні роботи (надані такі послуги): участь у судових засіданнях; надання юридичної консультації; написання відзиву на позовну заяву; написання заяви про виклик свідків; написання клопотання про витребування доказів; написання заяви про стягнення витрат, написання детального опису робіт; ознайомлення із матеріалами позову та вимогами законодавства. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Представником позивача в судовому засіданні було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу понесену відповідачем. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial