Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

в позові вказано, що відповідач приєднана до мережі позивача та отримує від позивача електричну енергію. У зв?язку з неналежним виконання відповідачем її обов?язку з оплати за використану електроенергію у відповідача сформувався борг в сумі 2457,78 гривень, які позивач просив суд стягнути з відповідача. Відповідач подала зустрічний позов, відповідно до якого відповідач не визнає борг, а натомість у позивача є борг перед відповідачкою, оскільки нею сплачено грошових коштів більше ніж використано електричної енергії; відповідач уклала договір з Прикарпаттяобленерго» правонаступником якого є позивач; позивач не укладав з відповідачем договір; 27/02/2019 відповідач звернулась до позивача про перевірку приладу обліку; звернення відповідача проігноровано. Тому позивач просила суд визнати бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» протиправною; зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» перерахувати вартість спожитої електроенергії за період з січня 2019 по червень 2019 включно, виходячи із місячного споживання за вересень 2018. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та заперечив зустрічний позов та надав перед судом пояснення про те, що між сторонами спору було укладено договір, відповідач не здійснює оплату отриманих послуг по договору та по лічильнику електричної енергії; заборгованість відповідача становить 2454,78 гривень; будь-які підстави для перерахунку відсутні; зустрічний позов не обґрунтований; рукописні докази відповідача надумані; будь-яких порушень в роботі приладу обліку не встановлено; було складено два акти технічної перевірки приладу обліку; будь-яких скарг відповідача на роботу приладу обліку не було; будь-яких скарг на роботу мережі від відповідача не було; за проведенням експертизи відповідач не зверталась; про перерахування обсягу електричної енергії відповідач не зверталась; заяви відповідача не містять інформацію про їх відправлення позивачу; відповідач не надала суду доказу того, що вона зверталась до позивача з приводу роботи мережі і приладу обліку. В судовому засіданні відповідач надала перед судом пояснення про те, що позивач винен відповідачці; заборгованості не існує; донька відповідачки оплатила більше грошей; організаційна форма позивача змінена; у 2003 році було укладено договір з позивачем; в грудні 2018 отримала платіжку і в ній в десятки раз більше зазначено як споживає відповідач; в ЦНАПІ відмовились прийняти претензію, але в базі даних є інформація, що у відповідача є претензії; доступу до лічильника не має; 01/07/2019 відповідачу припинили постачання; але відповідач платить; відповідач нічого не включала, щоб у неї були показники, які вказує позивач; зверталась в організації, які контролюють споживання електричної енергії; просила перевірити роботу приладу обліку; роботу лічильника перевіряли, в томі числі і після звернення до суду; після претензій відповідача лічильник показав дійсний показник, який бажала відповідач. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до розрахунку спожитої електричної енергії відповідачем на 01/09/2019 її вартість становить 2457,78 гривень. Відповідно до акту за результатами планового контролю додержання суб?єктом господарювання вимог у сфері захисту прав споживачів №0260 за відповідачем обліковувалась заборгованість в сумі 3920,86 гривень, яку перераховано відповідачем до суми 2457,78 гривень, а заборгованість перед «Прикарпаттяобленерго» 1463,08 гривень. Позивач подав суду текст договору, розроблений ним для споживачів для їх приєднання, відповідно до п. 5.1. якого ціна електроенергії розраховується Постачальником за спожиту електроенергію за цінами, що визначаються відповідно до методики, затвердженої Регулятором. Відповідно до ордеру від 25/10/2019 адвокат Дмитрук О.І. уклав з позивачем договір на представництво. Відповідно до довідки від 01/08/2019 на ім?я відповідача вказано на періоди споживання електричної енергії з 01/06/2016 по 01/07/2019. 05/07/2019 позивач склав на ім?я відповідача лист, в якому вказано, що на 01/02/2019 заборгованість складала 2592,84 гривень; на 01/08/2019 заборгованість складала 3863,26 гривень. 05/06/2003 між відповідачкою та Івано-Франківським РЕМ укладено договір про користування електричною енергією. 13/12/2019 відповідач звернулась до Колцентру позивача. 27/02/2019 відповідач склала заяву до АТ «Прикарпаттяобленерго» про те, що не визнає заборгованість та просила перевірити підключення. 05/07/2019 позивач склав відповідачу листа про те, що 27/02/2019 відповідач зверталась до нього. Відповідно до рахунку за вересень 2019 його складено на суму 3933,46 гривень. Відповідно до рахунку за листопад 2019 його складено на суму 3974,86 гривень. Відповідно до рахунку за жовтень 2019 його складено на суму 3945,16 гривень. Відповідач подала письмовий відзив на позов, в якому заперечила позов і обставини за ним. Позивач подав суду письмовий відзив на зустрічний позов, в якому заперечив зустрічний позов і обставини за ним. Позивачем зазначено, що перевірка мережі встановила відсутність самовільних підключень, а перевірка роботи приладу обліку довела правильне відображення показників споживання; попередній орієнтовний розмір судових витрат 10000 гривень. Відповідно до п. 6.2.5. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 311 АКО та будь-яка заінтересована сторона мають право ініціювати проведення позапланової технічної перевірки роботи вузлів обліку, ЗВТ (зокрема параметрів програмування) та схем їх підключення відповідно до вимог цього Кодексу. Отже відповідач була наділена правом ініціювати проведення позапланової технічної перевірки роботи вузлів обліку, ЗВТ (зокрема параметрів програмування) та схем їх підключення в спірний період, в який вона заперечувала роботу відповідного приладу обліку та мережі підключення. Натомість відповідач не звернулась до позивача з заявою про перевірку роботи приладу обліку, а звернулась значно пізніше після відповідного періоду. Отже саме відповідач позбавила себе і позивача можливості перевірити роботу приладу обліку та схеми підключення її квартири безпосередньо в період, коли приладом обліку встановлено використання відповідачем електричної енергії. Не здійснення відповідачкою її права своєчасно і позбавило її можливості заперечувати правильність обліку роботи приладу обліку та мережі підключення у відповідний період. Сам же спірний період становив два місяці, що забезпечувало нічим не обмежену можливість для відповідача звернутись до постачальної організації із письмовою заявою про перевірку приладу обліку та надати суду відповідний письмовий доказ такого звернення в цей період. При цьому на звернення відповідача про проведення перевірки приладу обліку та мережі підключення було проведено відповідну перевірку та встановлено правильність роботи мережі підключення та приладу обліку. Акт № 12370-2 складено за результатами обстеження мережі підключення. Відповідно до акту №3965 лічильник працює в нормі. Відповідно до листа МІУК від 15/01/2020 за період зазначений адвокатом позивача в його запиті не було звернень відповідача до організації щодо перевірки електромережі та квартири №27 . Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Відповідно до п. 3.1.7. Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Відповідно до п. 2.3.13. Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Обсяг спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії визначається в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Позивачу встановлено прилад обліку для здійснення контролю за власним споживанням електроенергії. За обставин наявності у споживача претензії щодо обсягу отриманої електроенергії протягом доби, тижня чи місячного періоду ним може повідомлено постачальну організацію про втручання в мережу постачання споживача або про невірне відображення приладом обліку дійсного споживання електроенергії. Отже відповідач не виконувала її обов?язки з контролю роботи приладу обліку протягом тривалого періоду часу, а негативні наслідки своєї бездіяльності переклала на постачальника електричної енергії. Крім цього відповідачу належить право розмістити прилад обліку електричної енергії у місці, яке б задовольняло її потреби щодо контролю його роботи чи отримання показника. Так відповідач не довела перед судом ту обставину, що раніше вона не могла сприймати та отримувати показники приладу обліку. Натомість самою ж відповідачкою спростовано її відповідні пояснення, оскільки нею здійснювалась оплата за спожиту електричну енергію за показниками лічильника, а також здійснюється така оплата і після виникнення спору. Отже відповідні пояснення відповідача не характеризуються юридичною вірогідністю та є неправдивими. Згідно із п. 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року (ПРРЕЕ), споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень, не допускати без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Крім цього в прохальній частині зустрічного позову не вказано безпосередньо на вид бездіяльності позивача який би відповідачка просила суд визнати протиправною. Разом з цим відповідачем не доведено юридичної підстави для звернення з позовом про визнання бездіяльності протиправною в цивільних майнових відносинах взагалі. Також відповідачем не доведено гарантування їй законом такого способу захисту права як перерахунок вартості спожитої електроенергії, виходячи із місячного споживання за самостійно обраний і бажаний відповідачем місяць. Так оплата відповідачем за користування електричною енергією здійснюється за показаннями приладу обліку, а не за календарний період. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Оскільки відповідачкою подано до позивача зустрічний позов тому саме на неї покладається обов?язок доказування відповідних обставин та правових підстав позову. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved