Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа за № 753/20792/13 провадження № 2/753/1354/14 від 03.12. 2013 року за позовом [PERSON] до ТОВ «Агенство медичного м аркетингу» про стягнення заробітної плати , компенсацію за затримку, зміну формулюванння причин звільнення, виплату вихідної допомоги. Рішенням суду від 20.03. 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Відповідно до вимог ст. 220 ч.1 п.2,4 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініциативи ухвалити додаткове рішення , якщо : стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов»язковою. Як вбачається із матеріалів справи, суд при постановлені резолютивної частини рішення не вирішив і не зазначив в резолютивній частині середньоденний заробіток позивачки та не вказав дні для нарахування компенсації за час затримки та допустився помилки у розмірі компенсації та загальної суми заборгованості нарахованої та невиплаченої заробітної плати та нарахованої компенсації за її затримки, хоча в мотивувальній частині рішення про це зроблено необхідні висновки. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд керувався п.8 розділу IVпостанови «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року, згідно якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, за вересень 2013 року та жовтень 2013 року, тобто за два місяці, що передували звільненню, позивачці нараховано 2000 гривень за вересень та 1 130 гривень 43 коп. за жовтень. Кількість робочих днів складає 21 день у вересні 2013 року та 13 днів у жовтні 2013 року. Відповідно до вищезазначеного абзацу пункту 2 Порядку № 100, час , протягом якого працівник згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду під час обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках, передбачених Порядком. Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати позивачки складає (2000 грн. + 1 130, 43 грн.) = 3 130,43 / 34 дні = 92,07 грн.). Отже, середній заробіток за період затримки розрахунку з 15 листопада 2013 року по 20 березня 2014 року має визначатися із розміру середньоденної заробітної плати в розмірі 92,07 гривень. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 листопада 2013 року по 20 березня 2014 року за 87 робочих днів ( листопад - 11 днів; грудень - 22 дні); січень - 21 день; лютий - 20 днів; березень - 13 днів) - в сумі 8 100,09 грн.(92,07 грн.х 87 днів = 8 100, 09 грн.) без урахування податків та інших обов'язкових платежів. Оскільки, суд допустився помилки при розрахунку суми про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відповідно до вимог ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі , виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Крім того, в мотивувальній частині рішення зазначено, що на підставі ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, однак в резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат з відповідача ТОВ «Агенство медичного м аркетингу»у розмірі 243 грн. 60 коп. при частковому задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Разом з тим, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках встановлених статтею 367ч.1п.2 ЦПК України. Отже, на підставі викладеного та

Outcome: approved