Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 2011 по 2016 роки вона проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу, мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є працездатною особою, проте постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2016 року і до її повноліття. Ухвалою суду від 08 вересня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі. В той же час пояснила, що вона не працює, жодних доходів крім соціальної допомоги на дитину не має. [PERSON] має задовільний стан здоровя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. При цьому в заяві зазначав, що вимоги визнає частково в розмірі 1/6 частини заробітку, має задовільний стан здоровя, працює та отримує щомісячний прибуток, сплачує аліменти за судовим рішенням на користь [PERSON], інших осіб на утриманні не має. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявилась. Причину неявки суду не повідомила. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. Відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За встановлених в судовому засіданні обставин, зокрема враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та відповідача, а також те, що він на даний час сплачує аліменти на користь іншої особи, суд дійшов висновку, що відповідач може щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, який ним визнається, а саме 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів починається з дати подачі позову до суду та припиняється з досягненням дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню на користь бюджету 413,40 грн. судового збору.

Outcome: partial