Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Валтар», Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» про визнання недійсним частини іпотечного договору. 17.02.2015 року представник позивача звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову в якій вказує, що у відповідності до п. 2.1. іпотечного договору з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення з №1 по №14 (групи приміщень № 619) будівельно-конструкторського бюро, зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 (сто дев'яносто шість цілих вісімдесят десятих) кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (надалі по тексту цього Договору - предмет Іпотеки або нежитлова нерухомість). Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями. Відповідно до відомостей, викладених у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 18 грудня 2012 року за номером 36803600 ПП «ВАЛТАР» є власником нежилих приміщень. Право власності ПП «Валтар» на нежилі приміщення, які є предметом іпотеки посвідчується свідоцтвом про право власності, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.04.2005 року. До позовної заяви була додана вимога відповідача 2 від 08.10.2014 року про усунення порушення, направлена в порядку ст.ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку». У вказаній вимозі відповідач 2 зазначає про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі застереження в Іпотечному договорі, яке є предметом розгляду даної справи. Згідно листа від 23.01.2015 року №249/5.5 Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві не буде жодним чином реагувати на дії відповідача 2 у разі звернення останнього до підпорядкованих їй структурних підрозділів, уповноважених на здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, зокрема, для здійснення перереєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі Іпотечного договору від 25.12.2012 року, до вирішення даної справи, оскільки на її обов'язки може вплинути лише судове рішення. Згідно оспореного договору іпотеки (в частині) встановлена дія цього договору як правовстановлюючого документу для нежилих приміщень з №1 по №14 (групи приміщень № 619), що прямо порушує закон та є підґрунтям для зловживання правом іпотекодержателя. Заявник вважає, що для забезпечення захисту прав позивача необхідно заборонити відповідачу 2 та Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві здійснювати дії, пов'язані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки на підставі Іпотечного договору чи відповідного застереження в ньому. Вказують, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу 2 в будь-який час звернутися до державного реєстратора чи інших третіх осіб, а саме нотаріусів, які в день вчинення відповідних нотаріальних дій виступають як реєстратори речових прав на нерухоме майно, та в разі пред'явлення спірного Іпотечного договору зареєструвати право власності за відповідачем 2, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення у даній справі. Окрім того, невжиття таких заходів може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову та визнанні застереження в Іпотечному договорі недійсним, оскільки у разі перереєстрації права власності на предмет іпотеки відповідач 2 може його відчужити будь-якій іншій особі, що вимагатиме від позивача значних зусиль та часу для повернення предмета іпотеки. Необхідність термінового вирішення питання про забезпечення позову полягає в тому, що представники Відповідача 2 в першій декаді лютого 2015 року здійснювали оцінку нежилих приміщень з №1 по №14 (групи приміщень № 619) будівельно- конструкторського бюро, зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 (сто дев'яносто шість цілих вісімдесят десятих) кв. м., що знаходяться за адресною: [ADDRESS], проте не надали жодних письмових відомостей про це. Зазначені обставини вказують на прямий намір відповідача 2 звернути стягнення на Предмет Іпотеки на підставі Іпотечного договору. Враховуючи зазначене, представник позивача просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Радикал Банк» та Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві здійснювати дії, пов'язані з державною реєстрацією (перереєстрацією) прав на нежилі приміщення з №1 по №14 (групи приміщень №619) будівельно-конструкторського бюро, зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 (сто дев'яносто шість цілих вісімдесят десятих) кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], право власності на які посвідчується свідоцтвом від 21.04.2005 року. Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити забезпечення позову. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаюся на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав. 05.12.2012 року між ПАТ «Радикал Банк» та ПП «Валтар» укладено іпотечний договір на забезпечення умов кредитного договору № КЛ-1689/2-980 на відкриття кредитної відновлювальної лінії, що укладений 25.12.2012 року між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ПП «Валтар» . Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме : нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619) будівельно-конструкторського бюро, зі всіма об*єктами функціонально пов*язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є фінансовим поручителем. Тобто, нежилі приміщення з № 1 по № 14 (групи приміщень 619) будівельно-конструкторського бюро, зі всіма об*єктами функціонально пов*язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 196,80 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] належать ПП «Валтар» , а не [PERSON] З урахуванням того, що [PERSON] не являється власником предмета іпотеки, а є фінансовим поручителем за договором, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed