Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO]. Зазначений будинок належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.1972 року. Право власності на будинок зареєстровано в БТІ м. Краматорська Донецької області 18.10.1972 року. В зазначеному будинку зареєстровані громадяни України: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. З 2002 року відповідачі в будинку не проживають. Відомості про фактичне місце проживання (перебування) відповідачів йому невідомі. Особисті речі відповідачів в будинку відсутні, комунальні послуги відповідачі не сплачують, будинком не цікавляться, що підтверджується актом про не проживання. В звязку з тим, що в належному йому будинку зареєстровані відповідачі, він позбавлений можливості отримати субсидію, та змушений сплачувати за них непомірно великі комунальні послуги. Станом на теперішній час він отримує мінімальну пенсію у розмірі 1230,00 грн., що ставить його у скрутне матеріальне становище. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком. Позивач в судове засідання не зявився, втім, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час, та місце розгляду справи були повідомлені належним чином судовою повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило. За таких обставин судом на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Повно та всебічно проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.10.1972 року, власником будинку № 85 по вул. Лесі Українки у м. Краматорську Донецької області є позивач [PERSON] (а.с.7-8). Згідно довідки виконавчого комітету Ясногірської селищної ради від 10.01.2017 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані у [INFO]. (а.с.9). Згідно акту обстеження житлово побутових умов від 10.01.2017 року складеного депутатом виконавчого комітету Ясногірської селищної ради в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані але не мешкають у будинку № 85 по вул. Лесі Українки у м. Краматорську Донецької області, з січня 2002 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідачів понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідачів (а.с.10). Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує будинок та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в будинку, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення будинку. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі не проживають з січня 2002 року у зазначеному будинку, поважні причини відсутності відповідачів у будинку понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цим будинком позивач відповідачам не чинить, відповідачі не надають коштів на його утримання та не сплачують комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Outcome: approved