Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що їх з відповідачем спільна донька [PERSON], [INFO], на даний час навчається на 3 курсі денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Позивач в позові вказує, що зі своїх доходів вона не може забезпечити повноцінне навчання дочки та її утримання. Позивач [PERSON],належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилася. Однак, на адресу суду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. На адресу суду надіслав заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, також в заяві вказано, що він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.04.1998 року, актовий запис № 223, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, де батьком записаний [PERSON]. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком зазначеної дитини. [PERSON] на даний час досягла повноліття та з 1 вересня 2015 року навчається в Національного університету «Одеська юридична академія», на денній формі навчання, з прогнозованим терміном закінчення навчання - 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 221 від 14.08.2017 року. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позивач вказує на те, що у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей, що продовжують навчання (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.201 СК України до відносин між батьком і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей цього кодексу, в тому числі ст.ст. 189-192 цього кодексу. А в ч. 1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], так як добровільно відповідач коштів на утримання дитини, яка продовжує навчання, не дає, але може надавати таку допомогу. Позов підлягає до задоволення, з урахуванням матеріального становища відповідача, і того факту, що термін закінчення навчання доньки наступає раніше ніж 23 роки. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 201 СК України положення ст. 185 СК України не застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 грудня 2014 року, у справі № 6-186цс14. При звернення з позовною заявою позивачем судовий збір не було сплачено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved