Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

В позові йдеться про те, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS]. В зазначеному житлі зареєстрований відповідач [PERSON], який вже тривалий час не проживає в зазначеному будинку. Добровільно відповідач знятися з реєстрації вказаного місця проживання не хоче, а це порушує права та суперечить інтересам позивача, як власника зазначеного нерухомого майна. Посилаючись на дані обставини, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною вище адресою. Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, однак подали заяву в якій просили розглянути справу без їх участі позовні вимоги підтримали повністю та просили такі задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідив письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що відповідно до витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданих від 03.08.2018 р № 52852769 та від 03.08.2018 року №133210338 позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, однак в ньому він не проживає. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у вільному розпорядженні своїм майном. Зазначені обставини стверджуються наявними в справі доказами: свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.08.2018 року; витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданих від 03.08.2018 р. № 52852769 та від 03.08.2018 № 133210338; актами обстеження матеріально-побутових умов сімї; актами про встановлення фактів проживання в житловому будинку за адресою [ADDRESS] від 03.11.2016 року, 15.05.2017 року, а також довідкою Великоберезнянської селищної ради від 13.11.2018 року № 3027 з якої вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] за місцем реєстрації в [ADDRESS] постійно не проживає більше двох років. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Частинами 1,2 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців ; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Такої заяви відповідач не надавала. Згідно зі ст.72 та абз.2 ч.2 ст.167 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку; якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону № 1382-ІV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється (відповідним органом) протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права на користування житловим приміщенням. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод в здійсненні права власності є підставними та підлягають задоволенню, оскільки відповідач, будучи зареєстрованим в житловому будинку, який належить на праві приватної власності позивачеві, не проживає в ньому тривалий час, чим чинить перешкоди в здійсненні права власності, а тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком 10 по вул. Вишнева (вул. Жовтнева) в смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, що належить [PERSON] на праві приватної власності.

Outcome: approved