Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що 28 березня 2000 року, під час перебування у шлюбі з 17 травня 1986 року по 22 серпня 2006 року з [PERSON], вона за власні кошти купила житловий будинок у [PERSON], який знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул.Дружбинська ( Червонофлотська),28. Договір купівлі продажу був укладений на підставі біржових торгів на товарній баржі «Інтеграл», в письмовій формі, та зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю від 28 березня 2000 року. Реєстрація договору, укладеного на товарній біржі та внесення змін до технічного паспорта на житловий будинок була здійснена 10 квітня 2000 року у Василівському РБТІ. Відповідач [PERSON] участі в купівлі будинку не приймав та його особисті кошти чи їх спільні кошти на придбання будинку не витрачалися. Проте, нотаріального посвідчення договору не відбулося, оскільки відповідачка [PERSON] наполягала саме на оформленні договору на товарній біржі, від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку відмовляється і до тепер. 28 березня 2000 року між нею та відповідачкою [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,09 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за вказаною адресою: вул.Дружбинська (Червонофлотська), 28 в с. Балки Василівського району Запорізької області. У договорах купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, вказаних вище, її прізвище було вказано як «Бондаренко». На теперішній час її прізвище змінене на «Шило» на підставі свідоцтва про шлюб, який вона зареєструвала 13 грудня 2013 року з [PERSON] На теперішній час вона вирішила відчужити вказаний вище житловий будинок та земельну ділянку. З даним питанням вона звернулась до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори, де дізналася, що її право власності на житловий будинок на підставі вищезазначеного договору не визнається. На сьогоднішній день оформити укладений між нею та [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса не можливо, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок у продавця відсутні та продавець не бажає займатися цим. Фактично всі істотні умови договору купівлі-продажу нею та продавцем були виконані. За домовленістю між ними, житловий будинок продавцем був проданий, нею продавцю були переданні гроші в сумі, зазначеній в договорі. Вона вселилася у вказаний житловий будинок та зареєстрована там з 20 грудня 2003 року по теперішній час. Вона самостійно утримує будинок, сплачує комунальні платежі та податок на землю, відкрито та безперервно володіє і користується житловим будинком та господарськими спорудами. Продавець [PERSON]. жодного разу за час продажу будинку не висувала до неї ніяких претензій та вимог про повернення нерухомого майна. На час укладення договору 28 березня 2000 року ні їй, ні продавцю не було відомо, що правочин підлягає нотаріальному посвідченню. На теперішній час вона не має можливості розпоряджатися своїм майном як власник, що порушує її права. Позивачка просить суд визнати за нею - [PERSON], право власності за набувальною власністю на житловий будинок та господарські споруди за адресою: вул. Дружбинська 28 в с. Балки Василівського району Запорізької області. В судове засідання позивачка не зявилась, але, відповідно до заяви, яка є в справі, вона просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, але надали заяви, в яких просять суд розглянути справу в їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання представник Товарної біржі «Інтеграл» не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки, Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав законної сили з 01.01.2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до правовідносин, які є предметом даного позову, суд вважає необхідним застосовувати норми, як ЦК України 1963 року, так і ЦК України 2004 року. Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 05.07. 2000 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,09 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: вул.Дружбинська (Червонофлотська), 28 в с. Балки Василівського району Запорізької області, копія якого є в справі. 28 березня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку, копія якого є в справі, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки Дружбинська (Червонофлотська), 28 на підставі біржових торгів на товарній баржі «Інтеграл». Договір був укладений та зареєстрований на Товарній біржі «Інтеграл». При цьому, сторони досягли згоди відносно всіх істотних умов договору, копія договору є у справі. Прізвище позивачки було змінено з «Борисенко» на «Шило» у звязку з укладенням шлюбу 13 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвами про шлюб та про розірвання шлюбу, копії яких є в справі. Як вбачається з Розпорядження №21 від 17.02.2016 року, копія якого є в справі, вулицю «Червонофлотську» було пере найменовано в «Дружбинську». Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасникичлени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 47 ГК України\~(1963)\~ЦК України, \~якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними», суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.227 ЦК України 1963 року, який діяв на час укладення угоди, яка є предметом позову, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Таким чином, зазначена угода повинна була бути посвідчена нотаріально. На даний час позивачі не мають можливості у інший спосіб, крім судового, оформити своє право на квартиру, тому, відповідно до ст..392 ЦК України, вони звернулися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. При цьому, відповідно до п.п.4,8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що позивачка добросовісно з 2000 року володіє та користується будинком, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки Дружбинська,28та розташований на присадибній ділянці розміром 0,09 гаі продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом більше десяти років, а тому, вона набуває право власності на це майно за набувальною давністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved