Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

В позові йдеться про те, що позивач є власниками будинку [ADDRESS]. В зазначеному житлі зареєстрований відповідач, який вже більше 14 років не проживає в зазначеному будинку (без поважних на те причин), а проживає в м. Київ з 2002 року. Добровільно відповідач знятися з реєстрації вказаного місця проживання не бажає, що порушує права та суперечить інтересам позивача, як власника зазначеного нерухомого майна. Посилаючись на дані обставини, [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною вище адресою та зняти з реєстрації. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представники відповідача в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. Представник третьої особи в судове засідання нез'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі не заперечив проти позову. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, який в зазначеному будинку не проживає вже більше 14 років без поважних на те причин, а фактичне місце його проживання - м. Київ. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачеві у вільному розпорядженні своїм майном. Зазначені обставини стверджуються наявними в справі договором дарування на житловий будинок від 29.11.2013 року; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2013 року № 13668664; «будинковою книгою» стосовно житлового будинку [ADDRESS]; З довідки Солянської сільської ради Великоберезнянського району від 10.03.2016 року № 248 вбачається, що відповідач [PERSON] прописаний в [ADDRESS] але не проживає з 2002 року. (а.с. 4-9). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Частинами 1,2 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців ; якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Такої заяви відповідач не надавала. Згідно зі ст.72 та абз.2 ч.2 ст.167 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку; якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. З роз'яснень, що містяться в абз.2 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.85 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання. В даному випадку таким ствердженням є пояснення власників житла (позивачів). Правовідносини між сторонами врегульовані також ч.9 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІV (далі - Закон № 1382-ІV) - при зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Відповідно до ч.1ст.7 Закону № 1382-ІV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється (відповідним органом) протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права на користування житловим приміщенням. Тому, з метою захисту прав власника, відповідача слідзняти з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

Outcome: approved