Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року позов задоволено, ухвалено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в користь [PERSON] шкоду, пов`язану із стійною втратою працездатності в сумі 50076 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 2503 грн. Під час ухваленні рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Представником позивача перед судовими дебатами було заявлено про те, що ним буде подано докази понесених судових витрат відповідно вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 06 вересня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду та стягнення з відповідача на користь позивача 10500,00 грн. - витрати понесені на оплату правової допомоги. В обґрунтування понесених судових витрат представник позивача надав наступні документи: Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 05-08/20 від 05 серпня 2020 року; Додаток № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 05-08/20 від 05 серпня 2020 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги від 18 березня 2021 року; рахунок-фактура № 20-09/01 від 02 вересня 2021 року на загальну суму 10500,00 грн.; квитанція про оплату від 03 вересня 2021 року на суму 10500,00 грн. Учасники справи у судове засідання не з`явились із невідомих суду на те причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та задоволення заяви представника позивача з огляду на наступне. Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно вимог п. 1) 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, враховуючи складність справи, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат та те, що представник відповідача не надав жодних заперечень, суд приходить до висновку про доведеність представником позивача понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved