Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до державного підприємства «Рівненський експортно-технічний центр держпраці» про відшкодування моральної шкоди звернувся [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» на користь [PERSON] 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди. В судовому засіданні представники відповідача заявлені позовні вимог позивача не визнали, просять суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, свідків та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі працював на Державному підприємстві «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» з 11 лютого 2002 року по 2 січня 2013 року. З дослідженого в судовому засіданні посвідчення [NUMBER] виданого 18 лютого 2003 року вбачається, що [PERSON] являється інвалідом ІІ групи загального захворювання. 7 вересня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання йому одноразової матеріальної допомоги згідно з п.7.1.6. Колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом ДП «Рівненський ЕТЦ» на 2014-2018 роки. 19 листопада 2015 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні його заяви з огляду на відсутність коштів для виплати йому грошової допомоги. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 1 листопада 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Рівненського міського суду від 15 вересня 2016 року скасовано, позов задоволено та стягнуто з Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр Держпраці» на користь [PERSON] 4 134 грн. матеріальної допомоги та 1 157 грн. 52 коп. судового збору. Даним рішенням було встановлено, що ДП «РЕТЦ «Держпраці» в 2015 році отримувало прибутки. Крім того, відповідно до п.7.1.6. Колективного договору між адміністрацією і професійним комітетом ДП «РЕТЦ» на 2014-2018 роки адміністрація підприємства зобов'язалася надавати одноразову допомогу (за рахунок прибутку підприємства) зокрема, непрацюючим пенсіонерам (колишнім працівникам ДП «РЕТЦ») за їхньою заявою в розмірі до 3 мінімальних зарплат. З урахуванням прибутковості підприємства у 2015 року відмова виплатити [PERSON] одноразову матеріальну допомогу у розмірі 3 мінімальних заробітних плат , що чітко встановлено умовами колективного договору є незаконною. 29 листопада 2016 року старшим державним виконавцем відділу ДВС примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вознюк І.Я. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 14 грудня 2016 року рішення апеляційного суду Рівненської області відповідачем ДП «РЕТЦ «Держпраці» було виконано і кошти надійшли на картковий рахунок позивача. Тобто відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті матеріальної допомоги, у зв'язку з чим позивач поніс моральну шкоду, яка виразилась у погіршенні стану здоров'я, зайвих хвилюваннях та переживаннях, нервовому перенапружені та потрясінні. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд не приймає до уваги показання допитаних в судовому засіданні свідків зі сторони позивача та відповідача, які є діючими та бувшими працівниками позивача та розцінює їх намагання одних в сприянні уникнення цивільної відповідальності відповідача, інших в сприянні позивачу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що неправомірними діями відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у погіршенні стану здоров'я, зайвих хвилюваннях та переживаннях, нервовому перенапружені та потрясінні, необхідності звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved