Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебувала вищезазначена справа. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19.11.2014 року позов [PERSON] до ОСББ «Волинь» про зобов'язання вчинити дії задоволено частково. 19.02.2015 [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в частині стягнення на свою користь з ОСББ «Волинь» судових витрат на правову допомогу. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08.07.2015 відмовлено в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до ОСББ «Волинь» про зобов'язання вчинити дії. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.10.2015, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08.07.2015 скасувано, а питання про ухвалення додаткового рішення передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 22.02.2016 справа передана на розгляд судді Лазаренко В.В. в порядку, визначеному ст.11-1 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст. 214 ЦПК України питання про розподіл судових витрат між сторонами обов'язково має бути вирішене судом під час ухвалення рішення суду. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як видно з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19.11.2014 задоволено частково позовні вимоги [PERSON] до ОСББ «Волинь», зобов'язано останнє надати йому письмову інформацію щодо того які з допоміжних приміщень в будинку [ADDRESS] використовуються ОСББ «Волинь» для власних потреб, яка площа таких приміщень та їх місце розташування в будинку; які з допоміжних приміщень в будинку [ADDRESS] передані в користування (в тому числі оренду) третім особам і які площі таких приміщень та їх місце розташування в будинку; найменування осіб, які використовують допоміжні приміщення в будинку [ADDRESS] та умови, на яких такі приміщення передані в користування; яким чином були використані грошові надходження за користування допоміжними приміщеннями в будинку [ADDRESS]. Окрім того, даним рішенням вирішено питання про розподіл судових витрат в частині стягнення судового збору. В той же час, частиною 1 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровська юридична група» та [PERSON] укладено договір №Ц-0210/14 про надання правової допомоги (а.с.13). Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору виконавець (ТОВ «Дніпровська юридична група») приймає на себе зобов'язання по наданню правової допомоги довірителю ([PERSON]), а саме: складання позовної заяви та інших процесуальних документів. Пунктом 4.1 договору передбачено, що оплата послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця в залежності від витраченого виконавцем часу (в годинах) на надання правової допомоги, з розрахунку 300 грн. за одну годину. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг до договору від 02.10.2014 №Ц-0210/14 ТОВ «Дніпровська юридична група» в особі Тертичного Ю.А. складено позовну заяву та зазначено, що витрачений час на надання позивачу правової допомоги склав 1 год. 30 хв., що становить 450 грн. (а.с.19). З квитанції від 04.11.2014 №4335612 убачається, що позивачем сплачено на відкритий у АТ «Укрексімбанк» розрахунковий рахунок товариства 450,00 грн. (а.с.20). Відповідно до абз.2 п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зважаючи на те, що вимоги позивача згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19.11.2014 задоволено частково, позивачем понесені витрати на правову допомогу у розмірі 450,00 грн., що підтверджується вищевказаними доказами, то дані витрати належить стягнути з відповідача у відповідності до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved