overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом протягом останніх двох років. Від шлюбу у сторін народилися дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, наполягає на розірвані шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії за № I-БВ № 257955 від 27.09.1998 року, виданим Згароцькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Від шлюбу у сторін народилися неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутністю наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку із зрадою відповідача та як наслідок, частими конфліктами. Разом з тим, позивачка зазначила, що протягом 6 місяців сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних відносин не підтримують. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із викладених в ній підстав. Проти надання строку на примирення заперечила, оскільки вважає, що це буде суперечити її інтересам. Відповідач позов визнав і пояснив, що ті обставини, на які посилається позивачка в обґрунтування її вимог, дійсно мають місце. На розірвання шлюбу згідний, проти надання строку на примирення також заперечує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ за № 133467 від 10.04.2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтв про їх народження серії І-БВ за № 215148 від 17.12.2013 року та серії І-БВ за № 248105 від 12.06.2015 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на зазначені обставини, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини життя подружжя та наявність малолітніх дітей, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою і просила встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO], а саме, що остання була її рідною тіткою та рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] та рідна сестра її матері, померлої [INFO] - [PERSON] Після смерті тітки залишилось спадкове майно, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у актовому записі про народження матері заявниці невірно вказано прізвище «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]», невірно вказано прізвище діда «[PERSON]» замість «[PERSON]», та невірно вказано відомості про бабу «[PERSON]» замість «[PERSON]».Через вищевказане, вона не може довести родинні відносини між нею та померлою [PERSON], а саме те, що [PERSON] була рідною сестрою матері, а її (заявниці) - тіткою. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності заяву підтримує та просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи - Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району до суду подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] та рідною тіткою [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються: даними свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON]; даними свідоцтва про народження [PERSON]; даними довідки Радковецької сільської ради від 19.08.2016 року № 719; даними державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; даними довідки виконкому Радковецької сільської ради Старокотсянтинівського району від 18.07.2016 р. №647 про склад сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON], які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, тобто по 11 лютого 2030 року включно. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що від [PERSON] позивачка має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач засуджений до позбавлення волі, декілька років знаходиться в місцях позбавлення волі. Іхня малолітня донька мешкає із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач не приймав участі в утриманні своєї дитини. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, що відбуває покарання у місцях позбавлення волі, про час і місце судового засідання повідомлявся за місцем відбування покарання, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, зі згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом під час судового засідання встановлено, що позивачка народила малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка є донькою відповідача і перебуває на повному утриманні. позивачки. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.180 СК України, - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач як батько дитини повинен її утримувати. На підставі вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, - з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 05 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося. Тому позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, у звязку з цим просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомила. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 15 червня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Сімейні відносини між сторонами не склалися, фактично сімя не існує [PERSON] переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали предявлений позов та наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 червня 2006 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.7). Згідно з положеннями ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 27 серпня 2013 року виконавчим комітетом Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не зявились. [PERSON] надала через канцелярію суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності та наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.19,22). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 серпня 2013 року виконавчим комітетом Ревненської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказувала, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 5,30 га., розташована в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку остання отримала в порядку спадкування після смерті [PERSON], однак спадщину не оформила. Проте в правовстановлюючому документі на майно неправильно зазначено прізвище власника, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]», що перешкоджає заявниці належним чином оформити спадщину. Оскільки внесення змін або виправлень до вказаного документа в адміністративному чи іншому порядку неможливе, а тому [PERSON] просила встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа в судовому порядку. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, проте остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Вознесенської райдержадміністрації в судове засідання не з'явилася, надіславши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці та представників сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 5,30 га., розташована в межах території Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку остання отримала в порядку спадкування після смерті [PERSON], однак спадщину не оформила. Проте в правовстановлюючому документі на майно неправильно зазначено прізвище власника, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]», що перешкоджає заявниці належним чином оформити спадщину. Однак факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - Державного акту на право власності на земельну ділянку підтверджується обставинами, встановленими під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (рішення Вознесенського міськрайонного суду від 26 квітня 2013 року) та наявністю в [PERSON], а після його смерті - в спадкоємця та в кінцевому етапі в заявниці оригіналу правовстановлюючого документа та іншими доказами в своїй сукупності. Судом встановлено неможливість на час розгляду справи внесення змін (виправлень) до правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку. За такого, приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб. В обґрунтування заяви заявниця зазначала, що вона є неповнолітньою, а саме [INFO]. Також вказувала на те, що вона та [PERSON] бажають укласти шлюб, оскільки фактично створили сімю та очікують на народження спільної дитини. Проте [PERSON] позбавлена можливості укласти шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки не досягла шлюбного віку. Посилаючись на викладене, заявниця просила заяву задовольнити, надати їй право на шлюб з [PERSON] в судовому порядку. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти надання заявниці права на шлюб, посилаючись на те, що це буде відповідати її інтересам. Представник заінтересованої особи Вознесенського районного відділу ДРАЦС в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представника Вознесенського районного відділу ДРАЦС. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], заінтересованих осіб [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 291 ЦК України фізична особа незалежно від віку та стану здоровя має право на сімю. Відповідно до ч. 1 ст. 4 СК України особа, яка досягла шлюбного віку, має право на створення сім'ї. У випадках, передбачених частиною другою статті 23 цього Кодексу, сім'ю може створити особа, яка не досягла шлюбного віку. Відповідно до ст.ст. 22, 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, який для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Проте за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO], не досягла шлюбного віку, але бажає укласти шлюб з [PERSON], що є їх спільним волевиявленням. Відповідно до довідки КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» від 07 червня 2016 року [PERSON] перебуває на обліку лікарні в звязку з вагітністю (а.с. 7). За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню згідно ст.23 СК України.

Outcome: approved