Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Представником позивача подана заява про ухвалення у даній справі додаткового рішення, оскільки судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 2521,85, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі оспорюваного виконавчого напису. В судове засідання сторони не з`явились, про місце і час розгляду заяву повідомлялись у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Зазначена позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі». Однак, Верховний Суд у справі № 759/9300/13-ц) відступив від даної позиції та зазначив, що аналіз змісту статті 270 ЦПК України у системному зв`язку з іншими нормами права, дає підстави для висновку, що вказана процесуальна норма не встановлює беззаперечний обов`язок ухвалення додаткового рішення виключно в такому ж складі суду (суддів), що ухвалив рішення, оскільки у цьому разі законодавець використовує формулу «суд, що ухвалив рішення» як суддівська інституція, а не конкретних суддів суду. Верховний Суд звернув увагу на те, що додаткове рішення шляхом його подальшого виконання спроможне забезпечити реальний захист прав та інтересів позивача, з метою відновлення або захисту яких останній звертався до суду з конкретно визначеними позовними вимогами, які суд за відсутності процесуальних перешкод повинен вирішити по суті. Як вбачається з матеріалів справи рішення суду від 25.08.2021 р. у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ухвалено під головуванням судді Хоменко В.С. Заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу передана в провадженні судді Колдіної О.О., тобто іншому складу суду. Враховуючи позиції Верховного Суду, суд вважає за можливе вирішити дану заяву по суті, хоча рішення у даній справі було ухвалено у іншому складі суду. Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача зазначає, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 2521,85 грн., що були стягнуті в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису, що визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки такі вимоги були заявлені відповідно до поданої заяви про зміну предмету позову, досліджувались, однак не вирішені судом. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.08.2021 року справа № 752/8610/21 позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №115750, вчинений 28.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» суму заборгованості за кредитом в розмірі 11 246,40 грн., ухвалено стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. Судом встановлено, що протягом розгляду справи судом, з позивача було стягнуто 2521,85 грн., в рамках виконавчого провадження №64366601, розпочатого приватним виконавцем Клименко Р.В. на підставі виконавчого напису №115750, вчиненого 28.12.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, що був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Зазначене підтверджено копією Довідки від 12.05.2021 року виданої Головним управлінням ДПС у Чернігівській області. Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Тому суд вважає, що стягнена за виконавчим написом на користь ТОВ «Качай гроші» з [PERSON] у сумі 2521,85 грн., який визнано таким, що не підлягає виконанню, підлягає стягненню на користь позивача. Оскільки, вимоги про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів не були вирішені судом при ухваленні рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved