Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] (надалі за тестом - [PERSON]) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), треті особи: [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (надалі за текстом - ВРАЦ Дніпровського РУЮ м. Києва), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 07.01.1989 р. було укладено повторний шлюб між [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився [PERSON], однак, в період його народження, [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі, у зв'язку з чим було здійснено актовий запис на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. З метою уникнення юридичних проблем у майбутньому виникла необхідність встановлення юридичного факту батьківства, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. [PERSON] у судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечувала. ВРАЦ Дніпровського РУЮ м. Києва в судове засідання не з'явився, участь представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання належним чином (а.с.22). Суд, заслухав пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідив матеріали справи, письмові докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження від 22.07.1983 р., виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3136 (а.с. 8). 07.01.1989 р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 07.01.1989 р., виданого відділом РАЦС Ватутінського району м. Києва, актовий запис № 15 (а.с. 7). Відповідно до ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 4 до ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. №3 спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до відповіді ВРАЦ Дніпровського РУЮ м. Києва на адвокатський запит від 23.07.2014 року за № 08/14 встановлено, що реєстрація народження стосовно [PERSON], 25.06.1983 року, актовий запис № 3136 від 22.07.1983 року проведена на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України (а.с. 10). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] повністю визнав позовні вимоги позивача, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачем надано належні та допустимі докази в розумінні ст. ст. 57 - 59 ЦПК України, для підтвердження своїх позовних вимог. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведено та

Outcome: approved