Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення компенсації вартості частки у праві власності на квартиру, припинення права на частку у квартирі та переходом права власності на частку звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали, просять суд позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 164 766 грн. компенсації вартості належної [PERSON] Ѕ частки у праві власності на квартиру №[ADDRESS] з припиненням її права на вказану частку з дня отримання цієї компенсації та з переходом прав власності на цю частку до [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір та витрати за проведення експертизи. В судове засідання відповідач та представник відповідача не зявились. Від представника відповідача до суду надійшла заява у якій він просив розглянути справу без участі у судовому засіданні відповідача та його представника, з позовними вимогами [PERSON] ознайомлений. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №043955 виданого 01 вересня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 2003 року вересня місяця 01 числа зроблено запис за №635. Прізвища після розірвання шлюбу громадянки [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №009845 виданого 24 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 лютого 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №233. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Комунальним підприємством Рівненське МБТІ №14716543 від 30 травня 2007 року вбачається, що квартира за адресою Рівненська область м.Рівне, вул.Мельника А. (вул.Якіра), буд.16 кв.89 належить [PERSON] та [PERSON] на підставі мирової угоди / справа № 2-1910/2007 / 20.02.2007 / визнана ухвалою Рівненського міського суду на праві приватної спільної часткової власності на Ѕ частці кожному. Як пояснила в судовому засіданні позивач, з відповідачем по справі у добровільному порядку не можуть домовитися про порядок володіння і користування квартирою, оскільки проживаючи у цій квартирі, він не бажає оплачувати комунальні послуги. З 2006 року вона у квартирі не проживає, однак з вини відповідача змушена нести витрати по її утриманню. В 2011 році через велику заборгованість по комунальних платежах. Вона уклала договори реструктуризації цієї заборгованості на суму близько 15 тисяч гривень, яку погасила власними грошовими коштами. З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №170523/1/С від 31 серпня 2017 року виконаного судовим експертом [PERSON] вбачається, що ринкова вартість квартири №[ADDRESS] становить 329 532 грн. За змістом ст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст. 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається гл.26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Тобто, виплата матеріальної компенсації за його частки у майні може мати місце лише у тому випадку, коли про це просить сам один із співвласників, який бажає отримати таку компенсацію, а зовсім не та особа, яка бажає залишити у себе це майно. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення, тобто з відповідача на користь позивача підлягає матеріальна компенсація за її Ѕ частку у майні в розмірі 164 766,00 грн., що становить Ѕ частину ринкової вартості спірної квартири. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. згідно квитанції №0.0.631690226.1 від 11 жовтня 2016 року та 1200,00 грн. за проведення судової експертизи згідно квитанції №37 від 23 травня 2017 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved