Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

В позовній заяві, зазначено, що 30 січня 2017 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] була укладена заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] , що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Банку/пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на Офіційному сайті Банку. За користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку та інформаційним листом, який є невід`ємною частиною та Додатком до Договору. На дату укладання заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць. Згідно заяви, на дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, а впродовж пільгового періоду розмір процентної ставки становить 0,01 % річних (тривалість пільгового періоду може коливатись від 52 до 55 днів. Позичальник перестав виконувати взяті на себе зобов`язання тому Банком 09.04.2019 року на його адресу направлена Вимога про добровільне погашення заборгованості. Але вимоги зазначені в листі в 30-денний строк не виконані, заборгованість Позичальником добровільно не погашена. Станом на 21.04.2020 року у позичальника наявна заборгованість у розмірі 25125,19 грн., яка складається з: використання кредитних коштів - 24778,95 грн., плата за обслуговування рахунку - 3304,53 грн., списання за смс - інформування - 90,00 грн., % за користування кредитними коштами - 8360,81 грн., нарахування штрафу - 1650,10 грн., з яких сплачена сума заборгованості відповідачем за весь період користування кредитною карткою склала 13059,10 грн. Ухвалою Василівського районного суду від 19 травня 2020 рокувідкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача Гончаренко І.О. не з`явилася, але надала суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, просила задовольнити позовні вимоги та вирішити позов на підставі долучених до позову доказів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 02 червня 2020 року, 24 липня 2020 року та 04 серпня 2020 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення судової повітки, причини неявки суду не повідомив та не скористався можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надав. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В ч.2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. 30 січня 2017 року відповідач [PERSON] підписав заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № [NUMBER] (а.с.5), в якій вказав свої персональні дані, на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку МС Gold. [PERSON] в заяві-анкеті погодився з тим, що зазначена заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, інформаційного листка, Тарифів Банку/пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на Офіційному сайті Банку. Відповідно до п.3.1 Договору, Договір набирає чинності з дати його розміщення на Офіційному сайті Банку, для клієнта - з дати підписання ним Заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», діє до прийняття сторонами чи однією із сторін рішення про його розірвання та за умови належного виконання сторонами інших положень Договору. Застереження: незважаючи на зміст п 5.1 (з підпунктами) Договору, п.5.4 Договору діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.7.4 Договору, невід`ємну частину Договору складають: 1. Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», 2. Правила користування Карткою, 3. Тарифи Банку, 4. Інформація для Держателів, 5. Інформаційний листок з умовами кредитування (паспорт споживчого кредитування). Відповідно до п.7.2.1. Правил, Банк має право змінювати та доповнювати Тарифи Банку/Тарифний пакет приватного банківського обслуговування (для РВ-Клієнтів), та/чи Правила з попереднім повідомленням Клієнта за 30 календарних днів до дати застосування нових Тарифів та/чи Правил. Відповідно до п.8.2.4. Правил, розмір Кредитного ліміту може бути збільшено чи зменшено Банком. Розмір Кредитного ліміту визначається Банком на підставі внутрішніх розрахунків, за умови позитивної кредитної історії Держателя/Клієнта протягом строку користування Кредитною лінією та не може перевищувати граничних меж, визначених продуктом. В будь-який час строку дії Договору Банк має право змінити розмір Кредитної лінії (зменшити чи збільшити) без зазначення причин такої зміни. Укладенням Договору Держатель погоджується із запропонованим розміром Кредитної лінії та порядком зміни розміру Кредитної лінії. Відповідно до п.8.2.5. Банк має право закрити Кредитну лінію та /або заблокувати Платіжну картку по картковому рахунку Держателя, без зазначення причини відмови, у тому числі в разі погіршення фінансового стану Держателя та/або несвоєчасного виконання ним договірних зобов`язань перед Банком. Відповідно до п.8.5. Правил, за користування Кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі ставки, розмір якої визначається Тарифами Банку, та на дату укладення Договору розмір процентної ставки зазначений в заяві про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», що є невід`ємною частиною Договору. Згідно Заяви, на дату укладення Заяви - анкети розмір процентної ставки становить 3% в місяць, а впродовж пільгового періоду розмір процентної ставки становить 0,01 % річних (тривалість пільгового періоду може коливатись від 52 до 55 днів, згідно Паспорту). Станом на 21.04.2020 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 25125,19 грн., яка складається з: використання кредитних коштів - 24778,95 грн., плата за обслуговування рахунку в сумі 3304,53 грн., списання за смс - інформування - 90,00 грн.,% за користування кредитними коштами - 8360,81 грн., нарахування штрафу - 1650,10 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості з плати за обслуговування рахунку в сумі 3304,53 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до положень абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції, що діяла на дату укладення договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Заява-анкета про надання банківських послуг від 30 січня 2017 року не встановлений обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування рахунку та не зазначено, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Згідно п.8.6. Правил користування карткою, за здійснення розрахункового обслуговування Кредиту Банк стягує плату у розмірі, передбаченому Тарифами Банку. Оскільки недійсність умови кредитного договору, якою встановлена плата за обслуговування кредиту (комісія) без визначення її змісту, прямо передбачена законом (абз.3 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»), то вимога Банку про стягнення комісії ґрунтується на нікчемній умові договору (ч.2 ст.215 ЦК України), у зв`язку з чим не може бути задоволена. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року при розгляді справи № 553/4163/15-ц. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 1650,00 грн., суд виходить з наступного. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1,2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору неустойка поділяються на встановлену законом (розмір та підстави, стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави, стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). Обґрунтовуючи своє право вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, в тому числі нарахування штрафу, позивач посилається на Правила користування карткою, як невід`ємну частину спірного договору. Проте, до позовної заяви не надано Правила користування карткою, які містять підпис відповідача [PERSON] , отже відсутні підтвердження того, що саме ці Правила користування карткою розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №072/980/021422152/17. З урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеній у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), на підставі статей 207, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України Умови та правила надання банківських послуг, надані банком, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за договором №072/980/021422152/17 від 31 січня 2017 року, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню на суму 20 170,66 грн., що складається з наступного: заборгованість за використаними коштами в сумі 24 778,95 грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в сумі 8360,81 грн., смс-інформування в сумі 90 грн., з урахуванням погашеної заборгованості за договором в сумі 13059,10 грн., згідно розрахунку заборгованості за договором станом на 12.06.2019 року, доданим до позовної заяви (а.с.43-45). Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 1681,60 грн.

Outcome: partial