Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом [PERSON] до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилалася на те, що 23 червня 2009 року померла її мати [PERSON], яка 02 вересня 1980 року залишила заповіт, посвідчений нотаріусом Новомосковської районної нотаріальної контори за № 1878, за яким заповідала усе належне їй майно своїй дочці позивачу Таран (дівоче [PERSON]) [PERSON]. Вона у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталася, у звязку з тим, що фактично прийняла спадщину у вигляді будинку № 46 по вул..Волгоградській в м.Новомосковську Дніпропетровської області. На сьогодні постала необхідність в оформленні спадщини, тому вона звернулася до нотаріальної контори з заявою, одна їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що вона пропустила встановлений шестимісячний строк. Тому вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, в своїй заяві просили суд розглянути справу за відсутності їхнього представника. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в своїй заяві просили суд розгляду справи за відсутності їхнього представника. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом по справі встановлено факт, що 23 червня 2009 року померла мати позивача [PERSON], актовий запис № 548 від 24 червня 2009 року; яка 02 вересня 1980 року залишила заповіт, посвідчений нотаріусом Новомосковської районної нотаріальної контори за № 1878, за яким заповідала, належний їй на праві власності будинок 46 по вул..Волгоградська в м.Новомосковську Дніпропетровської області [PERSON]. [PERSON] народилася 05 липня 1962 року; після укладення шлюбу 11 березня 1980 року змінила прізвище на Мацибора; після укладення шлюбу 23 липня 1993 року змінила прізвище на Богуславська; в подальшому цей шлюб біло розірвано 18 лютого 2000 року; а після одруження 07 квітня 2000 року змінила прізвище на Таран. З довідки, виданої головою квартального комітету № 26 м.Новомосковська Дніпропетровської області, вбачається, що на момент смерті [PERSON] мешкала одна, після смерті [PERSON] будинком повністю займається [PERSON] дочка померлої. З копії спадкової справи № 258/2015, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 23 червня 2009 року, вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] дочка померлої, яка також надала до нотаріальної контори заповіт [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1217-1218, 1268-1270 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Постановою Новомосковської державної нотаріальної контори від 05 серпня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у звязку з пропуском шестимісячного строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, а також у звязку з тим, що подана позивачем копія рішення Новомосковського народного суду від 10 березня 1978 року не є правовстановлювальним документом та рекомендовано позивачу звернутися до суду. Аналізуючи сукупність зазначених доказів суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості захистити свої права власника не інакше як за зверненням до суду з зазначеним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 23 червня 2009 року. Згідно рішення Новомосковського народного суду Дніпропетровської області від 10 березня 1978 року, яке набрало законної сили 20 березня 1978 року за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння, 46 по вулю Волгоградської в м.Новомосковськ Дніпропетровської області. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спадкодавцю на момент смерті належало домоволодіння, розташоване по вул.. Волгоградська, 46 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері, вона є єдиним спадкоємцем яка прийняла спадщину після смерті матері, то її вимоги щодо визнання за нею права власності на зазначене домоволодіння підлягають задоволенню. З технічного паспорту на будинок 46 по вул.Волгоградська в м.Новомосковську Дніпропетровської області вбачається, що будинок побудований у 1960 році. Відповідно до п. 3.2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року за № 91 документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що обставини справи не суперечать вимогам, передбаченим ст. 376 ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: вул.Волгоградська, 46 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, який складається з: житлового будинку під літ. А, прибудова а, ганок а 1, сарай Б, вбиральня В, яма вигрібна Я, замощення І, огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, огорожа № 4, огорожа № 5, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 червня 2009 року підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved