Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 09 грудня 2020 року позивач [PERSON] \~\~звернувся\~\~до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. Позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 17.06.2020 року посвідченого приватним нотаріусом Шоробурою-Гіркою Н. С., відповідач [PERSON] продав, а позивач купив квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 12 даного Договору, Продавець, тобто відповідач [PERSON] , зобов`язувався до 17.07.2020 року знятись з реєстрації місця проживання всіх осіб, які зареєстровані за даною адресою. Однак, відповідач [PERSON] виконав дану умову Договору лише частково. [PERSON] зняв себе з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] і на даний час ніде не зареєстрований, але фактично проживає в квартирі [ADDRESS] . Проте, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання сина [PERSON] [PERSON] , хоча він фактично в цій квартирі не проживає. Відповідач [PERSON] до укладення вищевказаного Договору купівлі продажу квартири був зареєстрований як член сім?ї власника [PERSON] . Після укладення Договору [PERSON] втратив право користування, оскільки власником квартири став позивач. Зазначає, що реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] порушує його право розпорядження квартирою. Просить визнати [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ІПН [NUMBER] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Відзив на позовну заяву відповідачами у встановлений судом термін не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: позивача [PERSON] подав заяву виключення з кола про виключення\~з кола\~осіб відповідача\~ -\~ [PERSON] (а.с.25); позивача [PERSON] подав заяву розгляд справи за його відсутності (а.с.35); відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позовних вимог та копію паспорту (а.с.37, 38). представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав заяву про повернення оригіналу довіреності (а.с.42). Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова\~\~від 28.01.2021 року\~\~відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання\~на 22.02.2021 року\~(а.с.21-22). Ухвалою Шевченківського\~районного суду\~м.\~Львова\~\~від 22.02.2021\~року\~заяву позивача\~ [PERSON] про\~виключення з\~кола осіб\~відповідача [PERSON] \~задоволено та\~підготовче засідання\~відкладено на\~09.03.2021\~року(а.с. 29-30). 09.03.2021 року в підготовчому засіданні оголошено перерву (а.с. 32). В підготовче засідання 05.05.2021 року: позивач [PERSON] з`явився, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити; представник відповідача [PERSON] - [PERSON] з?явився, підтримав заяву [PERSON] про визнання позовних вимог. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено: згідно Договору купівлі-продажу квартири зареєстрованого в реєстрі за №1631 від 17.06.2020 року [PERSON] (продавець) з однієї сторони та [PERSON] (покупець) з другої сторони, попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочинів, перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та правові наслідки укладеного договору домовились про таке: згідно п. 1 Договору продавець передає, а покупець приймає у власність квартиру [ADDRESS] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1825761646101 (а.с. 4). згідно п. 12 Договору продавець зобов`язується передати відчужувану квартиру (ключі від неї, технічну документацію), зняти з місця реєстрації усіх осіб, зареєстрованих за даною адресою до 17.07.2020 року, провести усі розрахунку з квартирної плати, оплатити всі комунальні послуги, за електроенергію, водо-, газо-, теплопостачання, водовідведення, телекомунікаційні послуги, телефонні переговори, що виникли станом на 17.07.2020 року (а.с. 4). Згідно заяви про зняття з реєстрації місця проживання поданої [PERSON] Шевченківською районною адміністрацією у знятті з реєстрації місця проживання [PERSON] відмовлено (а.с. 6). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, заслухавши обґрунтування позивача та представника відповідача, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст. 9 ЖК України, передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.\~8\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Статтею 41\~Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948 року), ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 1950). Відповідно до ст.\~17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Аналізуючи право особи на мирне володіння своїм майном, Європейський суд з прав людини дійшов висновків, згідно з якими визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності; право розпорядження є традиційним і фундаментальним аспектом права власності (рішення Суду у справі «Маркс проти Бельгії» від 27.04.1979 року, п. 63). Відповідно до ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами ст.\~328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимогами ст.\~386\~ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною 1 статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст.417\~ЦПК України є обов`язковою для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Таким чином, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача у квартирі позивача, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому на законних підставах майном, у зв`язку з чим вказане порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України\~\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 5 ст.\~263\~ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved