Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

В провадженні суду перебуває вказана справа. 31.07.2020 року по справі прийнято рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено частково. Встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2000 року до 2010 року, включно. Визнано спільним сумісним майном подружжя наступне майно: - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 122,7 кв.м., житловою площею 71,7 кв.м.; - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,2 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м; - земельну ділянку, площею 0,0375 га., з кадастровим номером 0520680503:04:001:0152 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на землях Бохоницької сільської ради по [ADDRESS] ; - автомобіль марки «Mersedes - Benz, модель Vito 115 CDI, державний номер [NUMBER] ; - нежиле приміщення, загальною площею 82,6 кв.м., яке розташоване в [ADDRESS] . Поділено спільне майно подружжя між [PERSON] та [PERSON] визнавши за [PERSON] право власності на: - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 122,7 кв.м., житловою площею 71,7 кв.м.; - нежиле приміщення, загальною площею 82,6 кв.м., яке розташоване в [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Позивач [PERSON] та представник відповідача Дудчик О.М. звернулись до суду із клопотанням про винесення додаткового рішення для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Сторони в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно дост. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно дост. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до квитанцій від 03.08.2017 року позивачем [PERSON] понесені судові витрати про сплату судового збору в розмірі 10 381,60 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Між [PERSON] та адвокатом Шишковською А.Б. 26.07.2017 укладено договір про надання правової допомоги, згідно з яким адвокатом Шишковською А.Б. надана правова допомога із представництва та захисту законних прав останньої, зокрема в судах. Як вбачається із додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 26.07.2017 року, адвокатом Шишковською А.Б. надано юридичні послуги на суму 30 000 грн., які їй сплачено, що підтверджується актом виконаних робіт від 22.06.2020 року та квитанціями від 26.07.2017 року, 23.08.2017 року та 19.06.2020 року. Згідно розрахунку №14708 від 05.07.2018 року [PERSON] понесені витрати на проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи, що підтверджується квитанцією від 25.07.2018 року на суму 12 870 грн. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 29.08.2017 року [PERSON] уклав договір із адвокатом Дудчиком О.М. про надання йому юридичних послуг. Згідно додатку до договору про надання правової допомоги від 29.08.2017 року, адвокатом Дудчиком О.М. надано послуги юридичної допомоги на суму 40 000 грн., що підтверджується розрахунком суми гонорару за договором про надання правової допомоги від 29.08.2017 року та випискою з особистого рахунку від 31.07.2020 року. Крім того, відповідачем [PERSON] були понесені додаткові витрати на проведення повторної судової товрознавчої експертизи, що підтверджується розрахунком від 24.09.2019 року на суму 14 064,00 грн.. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, вважає, що визначена представником позивача сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною. Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до часткового задоволення вимоги про стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часткового задоволення позову; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Що стосується витрат відповідача, які підлягають стягненню із позивача, то суд приходить до висновку, що

Outcome: approved