Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] , вказано, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер: 2323355400:04:008:0020, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку спадкодавцю було встановлене Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ІІ-ЗП № 042097, виданим 27 травня 2002 року. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2018 року визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Пришибської селищної ради та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину, однак їй було відмовлено, так як нею не було надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивача можливості успадкувати спадкове майно після смерті батька, у зв`язку з чим вона просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Ганюков В.Д. не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , записаний [PERSON] (а.с.5 зв.ст.). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (а.с.5 зв.ст.). Відповідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 042097, [PERSON] на підставі рішення виконкому Пришибської селищної ради від 26 грудня 2001 року № 216 є власником земельної ділянки площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Пришибської селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області, призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 6). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.09.2018 року, власником земельної ділянки кадастровий номер 2323355400:04:008:0020, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8900 га, розташованої на території Пришибської селищної ради, Михайлівського району, Запорізької області, є [PERSON] (померлий) (а.с. 7). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 травня 2018 року визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 4,89 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Пришибської селищної ради та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, яка залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.10-11). Згідно матеріалів спадкової справи № 55/2005, зареєстрованої після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , 29 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, якій рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 48 зв. ст., 50). Також, 29 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 вересня 2020 року за № 700/02-31, державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 4,89 га, яка розташована на території Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як спадкоємцем документи що підтверджують право власності на земельну ділянку не було надано. (а.с.12). Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218\~Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] будучі спадкоємцем першої черги після смерті батька оформити своє право на спадщину не має можливості, так як державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інший спадкоємець, згідно матеріалів справи, не заперечує проти вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на Ѕ частину спадкового майна. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved