Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

в позові вказано, що 30/06/2011 р. сторони зареєстрували шлюб в, в якому 02/08/2012 р. народився син [PERSON]. Відповідач не надає грошові кошти на утримання дитини, на харчування в садку, дитина хворіє хронічними захворюваннями, перебуває на диспансерному обліку, потребує додаткових витрат на лікування, дієтичне харчування, забезпечення ортопедичним взуттям. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав, що в ньому зазначені. В судовому засіданні відповідач заперечив позов з тих підстав, що він є опікуном свого повнолітнього брата, хворого на ДЦП, батько не має руки після ДТП, матір є інвалідом. Батько, матір та брат відповідача отримують пенсійне забезпечення, відповідач отримує допомогу за виконання функцій опікуна, відповідач проживає в квартирі із батьком, матір`ю та братом, в якій є власником частки, а квартира на вул. Чорновола в м. Івано-Франківськ перебуває в його особистій власності, але також і в заставі. Відповідач надав перед судом пояснення про те, що він доглядає за батьками і одночасно живе на їх доходи, при цьому його витрати складають 1300 гривень щомісячно на оплату кредиту за квартиру. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження № 211471 сторони зареєстровані батьками [PERSON]. Відповідно до наказу Депатраменту охорони здоров`я від 03/08/2015 р. позивачці надано відпустку по догляду за дитиною до 4-х річного віку з 03/08/2015 р. по 02/08/2016 р. Відповідно до довідки від 21/01/2016 р. син сторін відвідує садок з 02/08/2012 р. і оплачує за садок 15 гривень щодня. При цьому позов обґрунтовано тим, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 4-х річного віку, однак відповідно до позову та пояснень представника позивача дитина відвідує дошкільний навчальний заклад. При цьому позивачка просила суд стягнути з відповідача витрати на оплату за садок. Відповідно до довідки від 21/01/2016 р. дитина сторін має розлад жовчного міхура. Відповідно до довідки від 21/01/2016 р. дитина сторін має деформацію колінних суглобів, стопи. Відповідно до довідки від 26/05/2015 р. дитина сторін перебуває на диспансерному обліку, довідка дійсна до 02/08/2016р. Відповідно до копій квитанції позивачка здійснювала витрати на придбання медикаментів та надала перед судом пояснення про те, що медикаменти було використано для лікування дитини. Відповідач надав перед судом пояснення про те, що їх із позивачкою син не є інвалідом, не має хронічних захворювань, витрати на дієтичне харчування та на ортопедичне взуття входять до складу аліментів та не підлягають окремому стягненню, оскільки і складають витрати на харчування та взуття. Відповідно до довідки від 21/03/2016 р. відповідач, позивачка, їх син та батько зареєстровані та проживають в квартирі на вул. Чорновола, власником якої є відповідач. Відповідно до довідки №0588341 батько відповідача потребує стороннього догляду. Відповідно до довідки від 21/03/2016 р. у відповідача відсутня заборгованість зі сплати позики на суму 111260 гривень. Відповідно до виписок №№230, 1271 вказано на захворювання матері відповідача. Відповідно до трудової книжки на ім`я відповідача він звільнений з роботи 01/08/2015 р. за згодою сторін. Таким чином відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження обставини, що він є єдиним опікуном свого брата, який потребує стороннього догляду і, що відповідач є єдиним доглядальником свого брата. Також відповідача не надав суду жодного доказу щодо того, що він перебуває на обліку осіб, які шукають роботу. Відповідно до пояснень відповідача у нього є можливість здійснювати витрати на оплату кредиту, при цьому він надає перевагу у витрачанні грошових коштів на оплату позики, а не на утримання своєї дитини. Відповідно до п. 3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже до складу аліментів включаються витрати догляд за дитиною,одяг, харчування, в тому числі і лікування. Однак позивачка не надала суду доказу наявності у неї витрат на дитину в сумі 2000 гривень щомісячно, половину з яких повинен здійснювати відповідач. Відповідно до п. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим витрати на продукти харчування, одяг і лікування, відповідно до ст. 182 СК України є обставинами, які враховуються при присудженні розміру аліментів. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже додаткові витрати повинні бути викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивачка не довела перед судом тієї обставини, що наявні особливі обставини, які потребують особливих витрат. Так, відповідно до довідки лікувального закладу перебування дитини на обліку є тимчасовим до серпня 2016 року, позивачем не доведено, що розлад жовчного міхура є постійним і потребує постійного особливого медикаментозного лікування, придбання ортопедичного взуття замість неортопедичного взуття також не вказує на особливі додаткові витрати. Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих актами цивільного законодавства. Таким чином позов обґрунтовано в частині присудження аліментів з відповідача на утримання дитини сторін в сумі 900 гривень в іншій частині позов не обґрунтовано належними на те правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial