Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

В позові йдеться про порушення [PERSON] умов укладеного з позивачем 06.09.2012 року договору кредиту № б/н. Згідно якого 06.09.2012 року ПАТ КБ «Приват Банк» надано, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки [PERSON] не виконує взяті на себе вищевказаним договором зобовязання, в результаті чого у нього станом на 30.04.2016 р. перед банком виникла заборгованість в розмірі 12\~886,27 грн.: 577,10 грн. заборгованість за кредитом; 8219,35 грн. проценти за користування кредитом; 3000 грн. пеня та комісія за несвоєчасне виконання зобовязань; 500 грн. штраф (фіксована частина); 589,82 грн. штраф (процентна складова). З урахуванням цього, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача зазначену загальну суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.38). Відповідач в судове засідання двічі не зявився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши про причини неявки, а тому суд, вважає можливим розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, ухваливши провести заочний розгляд справи (а.с. 44,46). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, 06.09.2012 р. сторони уклали договір кредиту № б/н, згідно якого 06.06.2012 р. відповідач отримав від позивача 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконував умов Договору, не здійснював обумовленого сторонами щомісячного мінімального платежу коштів позивачеві, не повідомляючи про причини невиконання зазначеної вище угоди. Пунктом 1.1.7.12. «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. У відповідності до п.2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банка клієнт (позичальник) повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. За п.2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Умови вказаного кредитного договору банком виконані в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору, користуючись кредитною карткою, взяті на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати нараховані проценти згідно погодженого графіку відповідач [PERSON] не виконав. Станом на 30.04.2016 року за ним рахується заборгованість у сумі 12\~886,27 грн. з якої: 577,10 грн. заборгованість за кредитом; 8219,35 грн. проценти за користування кредитом; 3000 грн. пеня та комісія за несвоєчасне виконання зобовязань; 500 грн. штраф (фіксована частина); 589,82 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини тощо. Згідно ст.ст. 509,526,530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, суд визнає, що оскільки відповідачем [PERSON] було порушено взяте на себе зобовязання за договором кредиту, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 12\~886,27 грн. доведений належними доказами, з боржника підлягає стягненню на користь банку заявлена позивачем та встановлена судом зазначена сума заборгованості та відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого банком при зверненні до суду судового збору 1378 грн. (а.с. 36).

Outcome: approved