Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно та (в редакції позову від 31 жовтня 2014 року) надання дозволу на тимчасові поїзди до Російської Федерації до бабусі [PERSON] у супровіді матері без згоди та супроводу батька строком до 31 грудня 2016 року в канікулярний період, а також надати дозвіл на виготовлення проїзних документів на право виїзду за межі України сина. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем у фактичному шлюбі без реєстрації в результаті чого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідач дитиною не цікавиться, допомоги на утримання дитини не надає як і згоди на вивіз дитини за кордон до бабусі на період канікулів, а тому позивачка просить задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Хмельницького міського відділу УДМС України в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій при вирішенні справи покладаються на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Хмельницької міської ради в судовому засіданні підтримав позов [PERSON] Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Між сторонами по справі на час розгляду фактичні шлюбні відносини припинено, [PERSON] проживає окремо в іншій області, добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться життям дитини та заперечує, щодо надання дозволу на вивіз дитини до Російської Федерації до бабусі для оздоровлення в період канікул. Дані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про народження дитини; копією свідоцтва про народження позивача; копією паспорту бабусі - [PERSON] Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів),піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції затвердженої Постановою КМУ від 24.03.2004р. № 380, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв'язку, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження належними доказами в судовому засіданні та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини, оскільки виїзди дитини за кордон на відпочинок у супроводі матері мають тимчасовий характер, відповідають інтересам дитини, за своєю метою мають сприяти загальному розвитку та оздоровленню дитини, в той же час відповідач безпідставно відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзних документів, що в розрізі даних правовідносин порушує права та інтереси неповнолітньої дитини. Також підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved