Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що 10 жовтня 1968 року його матір [PERSON] склала заповіт, яким заповідала йому все своє майно. До складу спадщини входив і житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область Михайлівський район с.Високе вул.40 років Перемоги 77. Після смерті матері, він 15 лютого 1991 року отримав свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок, що розташований за адресою: Запорізька область Михайлівський район с.Високе вул.40 років Перемоги 77. На теперішній час, в звязку з досягненням престарілого віку, він вирішив продати належний йому житловий будинок та переїхати жити до дітей. При зверненні до нотаріальної контори, при ознайомленні з документами було встановлено, що його матері належить тільки частина вказаного житлового будинку в с.Високе вул.40 років Перемоги,77, а саме: 39/100 частини. Інша частина , а саме: 31/100 належить на праві власності, згідно Договору купівлі продажу від 03 листопада 2006 року - [PERSON]. В отриманому ним оригіналі свідоцтва про право власності на житловий будинок, відсутнє посилання на те, що він володіє тільки 69/100 житлового будинку, тоді як в другому екземплярі, який знаходиться в Михайлівському КП «Комунальне підприємство «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентарізаційне бюро» є запис про належність йому вказаної частини будинку, яка посвідчена печаткою та підписом посадової особи Михайлівської райдержадміністрації. В звязку з тим, що свідоцтво про право власності не відповідає відомостям які знаходяться в КП «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентарізаційне бюро» він не має змоги вирішити питання про відчуження свого майна. За вказаних обставинах просить суд визнати за ним право власності 69/100 частин житлового будинку №77 по вул.40 років Перемоги с.Високе Михайлівського району Запорізької області. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15 лютого 1991 року, житловий будинок, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Високе по вул. 40 років Перемоги за № 77, дійсно належить колгоспному двору, голова якого є [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15 лютого 1991 року, 69/100 частини житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Високе по вул. 40 років Перемоги за № 77, дійсно належить колгоспному двору, голова якого є [PERSON] ( а.с. 6). Згідно повідомлення КП «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентарізаційне бюро» від 02 червня 2017 року за № 530, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: с. Високе, вул. 40 років Перемоги буд. 77 Михайлівського району Запорізької області, згідно матеріалів інвентаризаційної справи станом на 02 червня 2017 року зареєстровано за [PERSON] Феофановичем- 69/100 частина, на підставі свідоцтва про право власності від 15 лютого 1991 року; [PERSON] - 31/100 частина, на підставі договору купівлі продажу від 03 листопада 2006 року, р.№ 689.( а.с. 7). Відповідно до Договору купівлі продажу частини домоволодіння від 03 листопада 2006 року, [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі продажу частини домоволодіння, згідно якого [PERSON] передала 31/100 частини домоволодіння з господарськими та побутовими спорудами у власність [PERSON] (а.с. 9) Згідно з витягу про оцінку нерухомого майна а саме: 69/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, вартість житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область Михайлівський район с. Високе, вул. 40 років Перемоги буд. 77 становить 107\~743 грн. (а.с. 10) Відповідно до заповіту від 10 жовтня 1968 року, [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а.с. 11). Згідно витягу з Державного реєстру правочинів від 03 листопада 2006 року, договір купівлі продажу, за яким предметом правочину є реєстраційний обєкт, а саме: домоволодіння за адресою: Запорізька область Михайлівський район с. Високе, вул. 40 років Перемоги, буд. 77, відчужувачем є [PERSON], набувачем [PERSON] (а.с. 13) Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентарізаційне бюро» 06 листопада 2006 року, [PERSON] на підставі договору купівлі продажу № 689 від 03 листопада 2006 року є власником 31/100 домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область Михайлівський район с. Високе вул. 40 років Перемоги буд. 77 (а.с 14). Згідно з вимогами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до \~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції Україниє складовою національного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року). Згідно із\~ст. 181 ЦК України \~до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Факт того, що об'єкти фактично є житловим будинком та господарськими спорудами, підтверджується тим, що вони використовувалися за цим цільовим призначенням. Відповідно до \~ст.319 ЦК України\~власник володіє , користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до прав власності становлять три складові (\~ст..317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припинити існування майна. Згідно з ч.2\~ст. 325 ЦК України\~фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб належить їм на праві спільної власності ( спільне майно). Відповідно до ст.357 ЦК України\~частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст.356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що [PERSON] дійсно належить 69/100 частини житлового будинку №77 по вул. 40 років Перемоги в с. Високе Михайлівського району Запорізької області, проте через те, що в оригіналі свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке є в наявності у [PERSON] відсутнє посилання на те, що він володіє тільки 69/100 житлового будинку, в позивач не може вирішити питання про відчуження зазначеного майна.

Outcome: approved