Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

В провадженні суду знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з матірю, треті особи без самостійних вимог орган опіки та піклування Збаразької РДА Тернопільської області та служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради. Зокрема, позивач просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матірю [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON] відібрати у батька [PERSON], [INFO] та повернути матері [PERSON]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02 березня 2012 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. 13 серпня 2012 року у них в Італії, де вони перебували на заробітках, народився син [PERSON]. Надалі сімейні відносини між нею та відповідачем погіршились і вони проживали окремо. Вони разом вирішили сина залишити проживати на Україні в тітки позивачки [PERSON]. Два роки тому [PERSON], повернувшись на Україну, самовільно забрав дитину у [PERSON] і з того часу вона проживає з ним. Повернувшись на Україну в 2017 році, позивачка не може бачитись із сином, оскільки відповідач їй в цьому перешкоджає, а тому 18 серпня 2017 року вона звернулась до Збаразької РДА із заявою про встановлення їй годин спілкування із сином. [PERSON] на даний час проживає разом із іншою жінкою [PERSON], яка має троє маленьких дітей. Належним вихованням [PERSON] батько не займається, дитина не відвідує дошкільний навчальний заклад, в лікарні не обліковується, хоча сину вже виповнилось пять років. Позивачка має можливість забезпечити належними умовами проживання дитину, бажає, щоб син проживав із нею, оскільки вона взмозі забезпечити його належним житлом, утриманням, забезпечити нормальний розвиток дитини та працює на двох роботах. Враховуючи наведене, позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачка сама залишила дитину. З 2014 року, як він забрав сина від [PERSON]. За час проживання сина з батьком [PERSON] сином не цікавилась, не надавала будь-якого утримання. Коли вона приїжджала провідувати сина, то він від неї втікав. Син проживає в будинку матері відповідача разом з нею, дідом та прабабою. [PERSON] на даний час проживає із співжителькою [PERSON] в с.Лози, оскільки вони там доглядають дві бабці. Додому він часто приїжджає, влаштувався на роботу. На даний час дитина відвідує дошкільний навчальний заклад. Відповідач вважає, що він належним чином виконує свої батьківські обовязки по вихованню сина, догляді за ним, а тому просить залишити [PERSON] проживати разом із ним та в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, висновок органу опіки та піклування підтримує і просить визначити місце проживання дитини з матірю. Представник третьої особи без самостійних вимог служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Допитана в суді свідок [PERSON] показала, що до неї з Італії зателефонувала [PERSON] та попросила, щоб вона подоглядала [PERSON]. Потім батьки [PERSON] привезли дитину до неї з Італії. За час проживання [PERSON] в неї позивачка до нього часто дзвонила, передавала усе необхідне для його належного утримання, а відповідач не дзвонив. Один раз, коли вона подзвонила до відповідача і запитала чому він не цікавиться сином, то приїхала його мати і привезла гроші та передачу. Приблизно рік дитина проживала в неї, а потім приїхав відповідач і забрав сина до себе. Коли відповідач надалі їздив на заробітки, то [PERSON] залишав проживати з бабою і дідом. Свідок [PERSON], будучи допитаною в суді, показала, що коли [PERSON] проживав у [PERSON], то вона його провідувала приблизно раз на два тижні. Вона разом із позивачкою приїжджала до відповідача провідувати [PERSON], однак відповідача там не бачила. Дитина до матері ставить добре. Допитана свідок [PERSON] показала, що вона проживає по сусідству із відповідачем. Коли дитині виповнилось приблизно три роки він почав проживати з батьком. Мати почала навідуватись до дитини з осені 2017 року. Дитина зараз проживає в с.Загороддя з бабою, дідом та прабабою. [PERSON] разом з цивільною дружиною проживає в сусідньому селі Лози, де вони доглядають бабцю. До дитини приїжджає 2-3 рази на тиждень. Дитина завжди доглянута, ввічлива. Свідок [PERSON], будучи допитаним під час судового розгляду показав, що він проживає по сусідству із відповідачем. [PERSON] бачить постійно. Він доглянутий і завжди ввічливий. Він проживає разом з відповідачем десь 2-3 роки. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши наявні докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити. При цьому суд виходив з наступного. Згідно свідоцтва про шлюбу, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 березня 212 року (а.с.18). \~У даному шлюбі в Італії в м.Салерно сторін 13 серпня 2012 року народився син [PERSON], що підтверджується випискою із акту цивільного стану та апостильом (а.с.19-20). Згідно довідки № 536-270 від 18 липня 2013 року виданою генеральним консулом [PERSON] зареєстрований громадянином України (а.с.21). \~\~\~\~ Як встановлено судом, перебуваючи в Італії на заробітках сторони по справі домовились, що їх син [PERSON] буде проживати в Україні з тіткою позивачки [PERSON] в с.Кривчики Збаразького району Тернопільської області. Після повернення на Україну в 2014 року [PERSON] забрав від [PERSON] [PERSON] і з того часу він проживає з відповідачем, його матірю, батьком та бабою в с.Загороддя Збаразького району Тернопільської області. Після повернення на України [PERSON] у 2017 році відповідач перешкоджав їй бачитись із сином, а тому вона звернулась до Збаразької РДА із заявою про встановлення їй годин спілкування із сином. В даний час відповідач проживає із співмешканкою [PERSON] в с.Лози Збаразького району Тернопільської області разом із її дітьми, де вони доглядають дві бабці. Дитина проживає із матірю та батьком відповідача, бабою. [PERSON] ввесь час приїжджає до сина. Вказані обставини сторонами не заперечуються і узгоджуються із доказами дослідженими судом. Згідно витягу із ЄРДР по кримінальному провадженні № 12017210090000290 02 вересня 2017 року в Збаразьке відділення поліції надійшла заява [PERSON] про те, що 02 вересня 20174 року близько 12 години під час словесного конфлікту їй спричинила тілесні ушкодження [PERSON] (а.с.28). Як вбачається із відповідей на запит позивачки Збаразької ЦРКЛ від 15 вересня 2017 року № 1561 та Вишнівецької РКЛ від 15 вересня 2017 року № 141 [PERSON] протягом двох останніх років у лікарню не звертався, медична карта дитини не видавалась. Планових медоглядів дитина не проходила (а.с.29-30). Згідно інформації відділу освіти, культури молоді і спорту Вишнівецької селищної ради Збаразького району Тернопільської області від 13 вересня 2017 року №43/01-07 [PERSON] у списках вихованців дошкільних навчальних закладів Вишнівецької ОТГ не числиться (а.с.31). [PERSON] орендує квартиру № 62, що розташована в м.Тернопіль по вул.Польового, 2Б загальною площею 65,9 кв.м. з 21 жовтня 2017 року строком на 1 рік з переважним правом на продовження договору оренди (а.с.82-84). Згідно акту обстеження умов проживання у вказаній квартирі від 22 вересня 2017 року квартира розміщена на 3 поверсі 10 поверхового будинку складається з 2 кімнат, загальною площею 65,9 кв.м. з усіма комунальними зручностями. Умови проживання в квартирі хороші, зроблено сучасний ремонт, є всі необхідні речі вжитку та побуту. Для дитини виділена окрема кімната, обмебльована, є ліжко, телевізор, комод, крісло, стіл. Створені всі умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини [PERSON] (а.с.36-37). [PERSON] працює у Тернопільському обласному комунальному підприємстві «Фірма «Тернопільавіавтотранс» на посаді касира служби організації перевезень. ЇЇ заробітна плата за період з вересня по грудень 2017 року становить 4561,29 грн.. Вказані обставини підтверджуються відповідною довідкою виданою 22 вересня 2017 року № 1-197 та довідкою про доходи від 28 листопада 2017 року № 1-268 (а.с.38). Згідно характеристик з місця роботи та колишнього місця проживання (Лозівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області) [PERSON] характеризується позитивно (а.с.39-40). Відповідно до довідок виданих 18 вересня 2017 року Збаразькою ЦРКЛ [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.41). Крім вказаного, [PERSON]А з 22 березня 2016 року також працює дистанційно в компанії ТОВ «Кепітал Бразерс» на посаді менеджера із залученням потенційних клієнтів та періодично отримує, як заробітну плату, грошові перекази, що підтверджується відповідними доказами дослідженими в ході розгляду справи. [PERSON] з 03 грудня 2017 року працює у ФОП [PERSON] на посаді водія і його заробітна плата за грудень 2017 року становить 5200 грн., за січень 2018 року 5300 грн., що знайшло своє підтвердження довідкою від 02 лютого 2018 року № 4 та довідкою про доходи від 02 лютого 2018 року. Згідно довідки виданої виконкомом Вишнівецької селищної ради Збаразького району Тернопільської області від 19 лютого 2018 року № 356 [PERSON] зареєстрований [INFO]. Разом з ним без реєстрації проживає його син [PERSON] Як вбачається з довідки виданої завідувачем Вишнівецького селищного дитячого садка «Малятко» 19 лютого 2018 року № 01-12/03 [PERSON] з 01 лютого 2018 року зарахований в дитсадок. У відповідності до ч.1\~ст.141 Сімейного кодексу України\~мати й батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року\~визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. \~\~\~\~ Згідно вимог ст.ст.7, 155 СК України\~дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені\~Конституцією України\~та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1\~ст.160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У відповідності до\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. \~\~\~\~ Ст. 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.\~\~\~\~ \~\~\~\~ Висновком органу опіки та піклування Збаразької районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Збаразької РДА від 22 грудня 2017 року № 572-од, визнано за доцільне визначити місце проживання [PERSON] з матірю [PERSON] (а.с.105-107). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що відповідач [PERSON] за період проживання з [PERSON] належним чином не виконував свої батьківські обовязки по його вихованню, не займався належним розвитком сина, проживає з ним періодично, фактично [PERSON] проживає з бабою, дідом та прабабою. Вказане, на думку суду, підтверджується тим, що дитина була зарахована в дошкільний навчальний заклад, а також відповідач влаштувався на роботу, коли даний позов вже перебував тривалий час на розгляді в суді, хоча дитині вже пять років. Дитина в лікарні також не була зареєстрована, не була ніким обстежена, відсутні будь-які відомості про проходження ним періодичних медичних оглядів, тощо. Враховуючи зазначене, заслухавши сторони, свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, повно, всебічно і обєктивно зясувавши обставини справи на підставі доказів сторін, усунувши із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і слід визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом із матірю [PERSON] та відібрати його від батька, оскільки це буде відповідати інтересам дитини та забезпечить їй належне існування. Крім того, в судовому засіданні представник позивача просив допустити негайне виконання рішення суду та відібрати дитину у відповідача та передати її матері. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала, а тому суд вважає, що дане рішення в частині відібрання дитини у відповідача негайному виконанню не підлягає, оскільки дитина з позивачкою, до її відібрання батьком, не проживала. Також, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в користь позивача 640 грн. сплаченого нею судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved