Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію звернулось ТзОВ «Рівнетеплоенерго». В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 13\~470,96 грн.; втрати внаслідок інфляційних процесів в сумі 2912,83 грн., 3% річних в розмірі 583,03 грн., судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнали та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов та додатку до відзиву, покликаючись на ті обставини, що позивач не надає послуг відповідачу, договір про надання послуг від 11 листопада 2009 року в добровільному порядку не бажає розірвати. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 11 листопада 2009 року між ТзОВ «Рівнетеплоенерго» (підприємство) та відповідачем [PERSON] (споживач) було укладено договір №998 на відпуск теплової енергії (надалі по тексту договір). Відповідно до п.1.1. договору підприємство зобовязується надавати споживачеві теплову енергію, а споживач, в свою чергу, зобовязується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п.1.4. договору теплова енергія подається споживачу за адресою вул.Д.Галицького, 5. Відповідно до п.п.3.2.1. п.3.2. договору споживач теплової енергії зобовязується: виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Відповідно до п.5.4. договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Термін внесення платежів не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до п.5.4.1. договору розрахунки споживача з підприємством за спожиту теплову енергію можуть здійснюватися в порядку планових платежів з обмеженням терміну до одного місяця. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, при проведенні нарахувань за спожиту теплову енергію, ТзОВ «Рівнетеплоенерго» були застосовані тарифи, затверджені уповноваженими органами: постанова НКРЕКП від 02 лютого 2017 року №2126 «Про внесення змін до деяких постанов НКЕРКП» - 1477,37 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРЕКП від 29 вересня 2016 року №1757 «Про внесення змін до деяких постанов НКЕРКП» - 1258,05 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРЕКП від 28 січня 2016 року №54 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» - 1418,59 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРЕКП від 29 жовтня 2015 року №2690 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» - 1474,21 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРЕКП від 30 квітня 2015 року №1431 «Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ «Рівнетеплоенерго» - 1529,46 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРЕКП від 31 березня 2015 року №988 «Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ «Рівнетеплоенерго» - 1599,38 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРЕКП від 27 лютого 2015 року №329 «Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ «Рівнетеплоенерго» - 1853,30 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРЕКП від 28 листопада 2014 року №527 «Про встановлення тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) ТОВ «Рівнетеплоенерго» - 1305,90 грн/Гкал (без ПДВ); постанова НКРКП від 13 червня 2014 року №675 «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) ТОВ «Рівнетеплоенерго» - 1093,01 грн/Гкал (без ПДВ). Відповідно до п.5.3. договору споживач проводить оплату за отриману теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства, при цьому споживач самостійно отримує рахунок. Відповідно до п.5.6. договору незгода споживача із вказаною в рахунку сумою вартості теплової енергії не є підставою для затримання її оплати. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасного внесення поточних платежів за послуги теплопостачання станом на 14 серпня 2017 року наявна заборгованість в розмірі 13\~470,96 грн. за період з 22 жовтня 2014 року по 14 серпня 2017 року. Відповідно до п.п.6.3.3. п.6.3. договору споживач несе відповідальність за: несвоєчасне проведення розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України, а також 3% річних від простроченої суми та сплата основного боргу з урахуванням індексу інфляції. Загальний розмір втрати внаслідок інфляційних процесів становить 2912,83 грн., 3% річних становить 583,03 грн. Вказані розрахунки відповідачем та її представником не спростовані, а тому вони приймаються судом, як достовірні. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач зобовязаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч.1 ст.68 ЖК наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Відповідно до п.18 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 вбачається, що Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Укладений договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~ Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними представником позивач належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем та її представником, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. згідно платіжного доручення, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved