Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що згідно кредитного договору № 330000027422019 від 19.07.2011 року (далі - кредитний договір) акціонерне товариство «Астрабанк» надало, а відповідач отримав кредит для споживчих потреб у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень. Кредитний договір передбачає надання кредиту за плату: процентна ставка 19,9 % річних за користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту і до 19.07.2012 року. 02.12.2013 від акціонерного товариства «Астрабанк» до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» згідно договору купівлі-продажу прав вимоги перейшло право вимоги від боржника [PERSON] повного, належного та реального виконання зобовязань за кредитним договором. Таким чином, позивач набув права вимоги за кредитним договором. Відповідач неналежно виконував умови договору, внаслідок чого за ним станом на 20.07.2015 року утворилась заборгованість і в позовній заяві позивач вимагає стягнення з відповідача 12817 (дванадцяти тисяч восьмисот сімнадцяти) гривень 98 копійок заборгованості, з яких: 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) гривні 86 копійок тіло кредиту, 964 (девятсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок відсотки, 8193 (вісім тисяч сто девяносто три) гривні 63 копійки пеня, 105 (сто пять) гривень 75 копійок та 28 (двадцять вісім) гривень 94 копійки сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу та по відсотках відповідно, та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до позовної заяви позивач просить справу слухати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Астра банк» (далі кредитор) в особі [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір № 330000027422019 від 19 липня 2011 року, за вказаним договором відповідач отримав, а кредитор надав кредит у сумі 6000 (шість тисяч) гривень, термін користування кредитом встановлено 12 місяців, з 19.07.2011 по 19.07.2012 року включно зі сплатою 19,9 % річних за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5%. Відповідно до п.3.5. кредитного договору погашення кредиту, нарахованих процентів та комісій здійснюється щомісяця до «19» числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання кредитного договору в сумі 710 гривень (ануїтетного платежу). У разі прострочення строків сплати платежу, визначеного п.3.5 кредитного договору [PERSON] сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 процентів від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. 02 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір про купівлю продаж прав вимоги за кредитами, відповідно до якого купівля продаж прав вимоги за конкретними кредитами оформляється актами приймання-передачі прав вимоги. Згідно з додатком до акту приймання-передачі прав вимоги було передано право вимоги за кредитним договором № 330000027422019, укладеним 19.07.2011 року з кінцевим терміном погашення кредиту за кредитним договором 19.07.2012 року боржником (позичальником), за яким є [PERSON], фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання - 4489,66 гривень, з них 939,47 гривень прострочених нарахованих несплачених відсотків в валюті кредиту та 25,33 гривень строкових, нарахованих не сплачених відсотків в валюті кредиту. Відповідач неналежно виконував свої договірні зобовязання, оскільки на час передачі права вимоги мав заборгованість за кредитом 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) гривні 86 копійок тіло кредиту, 964 (девятсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок відсотки, після передачі прав вимоги кредитором позивачу відповідач не проводив сплати заборгованості по кредиту, а позивач згідно розрахунку заборгованості по кредиту не проводив нарахування відсотків по кредиту. Станом на 20 липня 2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору залишилась без змін. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до розрахунку боргу за кредитним договором, борг відповідача становить: 12817 (дванадцять тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 98 копійок заборгованості, з яких 3524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) гривні 86 копійок тіло кредиту, 964 (девятсот шістдесят чотири) гривні 80 копійок відсотки, 8193 (вісім тисяч сто девяносто три) гривні 63 копійки пеня, 105 (сто пять) гривень 75 копійок та 28 (двадцять вісім) гривень 94 копійки сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу та по відсотках відповідно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3524 (трьох тисяч пятисот двадцяти чотирьох) гривень 86 копійок тіла кредиту та 964 (девятисот шістдесяти чотирьох) гривень 80 копійок відсотків, - є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В пункті 6.1 кредитного довговору передбачено сплату пені в розмірі 0,5 процентів від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що становить 182,5 відсотків річних. Ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, якщо інше прямо не вказане в актах цивільного законодавства. Відповіднодо ч.4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, платників грошових коштів на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Позивач, виходячи з позовної заяви та розрахунку заборгованості по кредиту, заявив вимогу про стягнення пені з відповідача, починаючи з 10.09.2014 року до 20.07.2015 року. У вказаний період Національним банком України було встановлено такі облікові ставки: з 17.07.2014 - 12.5000%, Постанова НБУ № 417 від 15.07.2014; з 13.11.2014 - 14.0000%, Постанова НБУ № 719 від 12.11.2014; з 06.02.2015 - 19.5000%, Постанова НБУ № 81 від 04.02.2015; з 04.03.2015 - 30.0000%, Постанова НБУ № 154 від 02.03.2015. Виходячи з вказаного, розмір пені, визначений в кредитному довоговорі, є набагато вищим за максимальний розмір пені, встановлений Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А тому суд виходить з того, що вимога про сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст. 3, ч.3 ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Виходячи з наведеного, пеню слід зменшити та стягнути її в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який позивачем заявлено стягнення пені, тобто з 10.09.2014 року по 20.07.2015 року в розмірі 1640 (одна тисяча шістсот сорок) гривень 16 копійок (196,81+292,75+124,73+1025,87=1640,16). ПеріодКількість днів у періодіРозмір заборгованості (тіло + %)Облікова ставка НБУПодвійна облікова ставка НБУРозмір пені грн. 10.09.2014 12.11.2014644489,6612,5%25,0%196,81 13.11.2014 05.02.2015854489,6614,0%28,0%292,75 06.02.2015 03.03.2015264489,6619,5%39,0%124,73 04.03.2015 20.07.20151394489,6630,0%60,0%1025,87 Кредитним договором не передбачено сплати 3% від простроченої заборгованості по тілу та по відсотках, ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що позивачем не нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами після закінчення терміну, на який надано кредит, суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнути 105 (сто пять) гривень 75 копійок та 28 (двадцять вісім) гривень 94 копійки як 3% від простроченої заборгованості по тілу та по відсотках відповідно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial