Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду, про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2007 року він придбав у ТОВ «Ніко Донецьк» автомобіль «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], на умовах гарантійного обслуговування. Згідно з гарантійними зобов'язаннями продавець надавав покупцю автомобіля гарантію, яка діє протягом 72 (сімдесят двох) місяців з дня підписання сторонами акту приймання-передачі автомобіля. Умовою виконання гарантійних обов'язків є, у тому числі технічне гарантійне обслуговування автомобіля протягом гарантійного терміну, а також встановлення додаткового обладнання тільки на СТО продавця. 28.04.2013 року о 02:00 годині на автостоянці за адресою: місто Маріуполь, вулиця Купріна, 7, у вказаному автомобілі сталася пожежа, внаслідок якої транспортний засіб було частково знищено. За результатами перевірки 22 Державної пожежно-рятувальної частини Державної служби України з надзвичайних ситуацій причиною пожежі є коротке замикання електромережі автомобіля. Оскільки на момент пожежі, з дати продажу автомобіля минуло 68 місяців, а автомобіль проходив технічне обслуговування тільки на СТО продавця, то позивач вимагає розірвати договір купівлі продажу № 0708-22002 від 22.08.2007 року, укладений між позивачем та відповідачем, стягнути з останнього сплачену позивачем за автомобіль суму у розмірі 98500 гривень, завдану моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, а також судові витрати Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві. Представник відповідача ТОВ «Ніко Донецьк» Четверик С.О. надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач порушив обов'язки технічного обслуговування автомобіля, в зв'язку з чим пошкодження автомобіля не є гарантійним випадком. Не згоден з тим, що причиною пожежі було коротке замикання електромережі автомобіля, оскільки даний висновок об'єктивно не підтверджений. У судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Судом встановлено, що підставі договору купівлі-продажу № 0708-22002 від 22.08.2007 року [PERSON] придбав у ТОВ «Ніко Донецьк» автомобіль «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], на умовах гарантійного обслуговування. Відповідно до рахунку-фактури № 0708-22002/0 від 22.08.2007 року та квитанцій від 22.08.2007 року та від 28.08.2007 року позивач за придбаний автомобіль сплатив 98500 гривень. Згідно акту про пожежу від 29.04.2013 року 28 квітня 2013 року орієнтовно о 02:05 годині на автостоянці за адресою: місто Маріуполь, вулиця Купріна, 7, у вказаному автомобілі сталася пожежа, внаслідок якої автомобіль «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], було частково знищено. Згідно рахунку № 01041 від 12 липня 2013 року вартість запчастин на автомобіль «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] склала 251925,86 гривень. Згідно з гарантійними зобов'язаннями продавець надавав покупцю автомобіля гарантію, яка діє протягом 72 (сімдесят двох) місяців з дня підписання сторонами акту приймання-передачі автомобіля. Умовою виконання гарантійних обов'язків є, у тому числі технічне гарантійне обслуговування протягом гарантійного терміну, а також встановлення додаткового обладнання тільки на СТО продавця. Власник втрачає право на гарантію окрім іншого у випадку несвоєчасного проведення періодичних обслуговувань (як за пробігом, так і за проміжком часу), або проведення періодичних обслуговувань в неповному обсязі. Згідно відмітки про проведення періодичного обслуговування воно поводилося: обслуговування 1000км - 08.12.2007 року у сервісі Ніко-Донецьк/Донецьк 2007; обслуговування 10000км - 20.05.2008 року у Ніко-Донецьк/Маріуполь 2008; обслуговування 20000км - 27.03.2009 року у Ніко-Донецьк/Маріуполь 2009; обслуговування 30000км - 05.07.2010 року у Ніко-Донецьк/Маріуполь 2010; обслуговування 40000км - 23.07.2011 року у Ніко-Донецьк/Маріуполь 2011; обслуговування 50000км - 23.06.2012 року у Філії 2 Ніко Донбас/Маріуполь 2013; обслуговування 60000км - 13.10.2012 року у Філії 2 Ніко Донбас/Маріуполь 2013. За письмовим поясненням старшого майстра цеху ТОВ «Ніко Донбас» [PERSON] до нього у травні 2013 року звернувся [PERSON] з проханням поставити у сервісній книжці на належний йому автомобіль «MITSUBISHI Lancer», відмітку про проходження повного ТО (50000км та 60000км), у зв'язку з чим, не перевіряючи по базі на підставі нарядів-замовлень, тобто не впевнившись у повноті та своєчасності проходження клієнтом періодичних ТО, [PERSON] поставив свій підпис та проставив штампи «Ніко Донбас/Маріуполь 2013» на відмітках «обслуговування 50000км» та «обслуговування « 60000км» у сервісній книжці клієнта. Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №833382 ТОВ «Ніко Донецьк» зареєстровано в реєстрі 16.04.2003 року за № 126610200000002743. Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №828397 ТОВ «Ніко Донбас» зареєстровано в реєстрі 11.02.2013 року за № 12661020000042825. Факт створення ТОВ «Ніко Донбас» у 2013 році також підтверджується листом Директора ТОВ «Ніко Донбас» від 01.11.2013 року, листом в.о. генерального директора ТОВ «Ніко Донецьк» від 10.10.2013 року та дилерським договором від 01.05.2013 року. Одночасно суд зауважує, що згідно із замовленням на ремонт (обслуговування) автомобіля №МА001952 від 22.06.2012 року та наряду до нього від 23.06.2012 року та згідно із замовленням на ремонт (обслуговування) автомобіля №МА002717 від 13.10.2012 року та наряду до нього ТОВ «Ніко Донецьк» у 2012 році позивачу були надані послуги з ремонту (обслуговування) автомобіля «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER]. Проте, доказів того, що вказані послуги носили характер технічного обслуговування автомобіля в межах сервісної гарантії, як це було зроблено у попередні періоди, зокрема у 2011 році відповідно до замовлення №МР008648 від 23.07.2011 року, суду не надано. Згідно звіту про причину виникнення пожежі від 29.04.2013 року ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електромережі автомобіля. Аналогічний висновок міститься й у відповіді начальника Жовтневого РВ ММУМВС Саприкіна О.В. Відповідно до результатів експертного дослідження № 6446/22 від 25 квітня 2014 року в момент виникнення горіння в автомобілі «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], осередок пожежі знаходився у лівій верхній зоні моторного відсіку. Із осередку пожежі вогонь розповсюдився по всьому обсягу моторного відсіку автомобіля та частково в його салон, на приладову панель в зону рульового колеса. Пожежа в автомобілі «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], виникла внаслідок первинного короткого замикання електромережі в його моторного відсіку. Встановити тривалість горіння не уявляється можливим, оскільки відсутні надійні методичні розробки, обладнання та необхідні вихідні данні. Положеннями статті 686 Цивільного кодексу України якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо на комплектуючий виріб встановлено гарантійний строк меншої тривалості, ніж на основний виріб, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками комплектуючого виробу, якщо ці недоліки були виявлені протягом гарантійного строку на основний виріб. За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закону) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно ст. 6 ч. 5 Закону виробник (виконавець) зобов'язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативним документом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років. Відповідно до пп. 2, 3 п. 1 ст. 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар (абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Таким чином, право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми може бути реалізовано позивачем при наявності одночасно таких умов: наявність істотних недоліків проданого товару, їх виявлення протягом встановленого гарантійного строку, а також виникнення цих недоліків з вини виробника товару (продавця, виконавця), підтверджених за необхідності висновком експертизи. Закон України «Про захист прав споживачів» розмежовує такі поняття як «недолік» та «істотний недолік» і в залежності від цього наділяє споживача і продавця відповідними правами та обов'язками. Згідно п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим, чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Суд вважає, що позивачем не доведено наявність недоліків у придбаному автомобілі, які могли б спричинити пожежу 28 квітня 2013 року, й, відповідно, наявність вини відповідача або товаровиробника у зазначеній пожежі. Враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо своєчасного проходження планового технічного обслуговування у повному обсязі автомобіля «MITSUBISHI Lancer», реєстраційний номер [NUMBER], у 2012 році, а зазначені у сервісній книжці відмітки від 23.06.2012 року та від 13.10.2012 року й відповідні замовлення та наряди-замовлення на ремонт містять інформацію про проведення окремих видів ремонтних робіт без здійснення повного технічного обслуговування, тож суд вважає, що позивач як власник автомобіля втратив право на гарантію у зв'язку з проведенням періодичного обслуговування у неповному обсязі з 23.06.2012 року. Одночасно суд зауважує, що статтею 8 частиною 10 цього Закону передбачено, що споживач має право пред'явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред'явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев'ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред'явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті. Докази того, що позивач звертався до відповідача в порядку ч. 9 ст. 8 вказаного закону, суду не надані. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено перед судом їх переконливості та обґрунтованості, не надано достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, натомість його доводи спростовуються матеріалами справи. У зв'язку з чим позовні вимоги щодо розірвання договору та стягнення вартості автомобіля задоволенню не підлягають. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є похідними від вказаних вище, тому також не підлягають задоволенню. На підставі Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed