Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

В провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області Медяної Ю.В. перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання. 30.07.2020 року у вищевказаній справі було ухвалено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання відмовлено. 04.08.2020 р. на адресу суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Шикунової А.О. про стягнення судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 17500 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Шикунова А.О. вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Додатково зазначила, що сума судових витрат, зазначених у заяві, стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що була надана адвокатом із моменту вступу у дану справу в якості представника відповідача. Педставник позивача [PERSON] - адвокат Самородова О.П. заперечувала проти задоволення вимог заяви, просила суд відмовити у її задоволенні з підстав необґрунтованості заяленої суми, відсутності належних доказів оплати послуг адвоката та належних доказів проведення розрахунків. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що перед дебатами представник відповідача повідомила суд, що докази понесених позивачем судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. У встановлений законом строк представником відповідача було надано суду докази щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: акт виконаних робіт від 30.07.2020 р., звіт про витрачений час на надання правничої допомоги, договір про надання правничої допомоги від 21.05.2018 та додатковий договір до нього від 20.09.2019. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. Судом встановлено, 27.02.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання, у якому просив: встановити факт його постійного проживання в будинку [ADDRESS] ; визнання його права на реєстрацію у цьому будинку без згоди [PERSON] ; зобов`язати Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєструвати позивача за вищевказаною адресою. (а.с. 3, т.1) 21 травня 2018 року між [PERSON] та адвокатом Шикуновою А.О. було укладено договір на надання правничої допомоги (а.с. 89 т. 2). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2018 року провадження у справі №127/4297/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на боці відповідача Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради про встановлення факту постійного проживання, визнання права на реєстрацію за місцем постійного проживання, в частині позовних вимог, щодо зобов`язання Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєструвати позивача за адресою: [ADDRESS] без згоди [PERSON] та внести ці дані до Реєстру територіальної громади м. Вінниці - закрито, оскільки вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. (а.с. 104-105) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про встановлення факту постійного проживання, визнання права на реєстрацію за місцем постійного проживання відмовлено. (а.с. 109-110 т.1) 20 вересня 2019 року між [PERSON] та адвокатом Шикуновою А.О. було укладено додатковий договір на надання правничої допомоги (а.с. 88 т. 2). Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року, зазначене вище рішення суду залишено без змін, а ухвалу суду від 27 серпня 2018 року скасовано, справу в частині вимог щодо зобов`язання департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєструвати позивача за адресою: [ADDRESS] без згоди [PERSON] та внести ці дані до реєстру територіальної громади м. Вінниці направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. (а.с. 177-179, т. 1) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2020 року, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, про зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання, відмовлено. (а.с. 80-82, т. 2) Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до акту виконаних робіт від 30.07.2020 замовник [PERSON] , підтвердила, що виконавцем - адвокатом Шикуновою А.О., надана правнича допомога у повному обсязі, належної якості, претензій та зауважень до виконавця немає, витрати на правничу допомогу є справедливими та пов`язаними з виконанням умов Договору про надання правничої допомоги від 21.05.2018 р. та додаткового договору від 20.09.2019 р. Вартість правничої допомоги станом на дату складання цього акту становить 17500 грн. (а.с. 86, т. 2) Як вбачається із звіту про витрачений час на надання правничої допомоги адвокатом Шикуновою А.О., то нею на консультування замовника (відповідач), ознайомлення з документами наданими замовником по справі, вивчення нормативної бази, аналіз законодавства та судової практики в ході підготовки до судового розгляду даної цивільної справи, ознайомлення з постановою Верховного Суду по зазначеній справі, участь у судових засідання загалом витрачено 17 годин 30 хв. за що нараховано 17500 грн. 00 коп. (а.с. 87, т. 2) За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/455/19. Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає консультування замовника, ознайомлення з документами, наданими у замовником по справі, вивчення нормативної бази, аналіз законодавства та судової практики в ході підготовки до судового розгляду цивільної справи, участь у судових засіданнях. Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. Дану правову позицію закріплено у постановах Верховного Суду України від 20.05.2009 у справі N 6-3261св08, від 27.01.2010 у справі N 6-11633св09, від 03.02.2010 у справі N 6-15773св09. Відповідно до п. 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі N 925/1196/18 зазначено, що за висновками Великої Палати Верховного Суду процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі N 462/6473/16-ц за провадженням N 14-400 цс 18, пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі N 688/2479/16-ц за провадженням N 14-447цс19, пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі N 489/5045/18 за провадженням N 14-191 цс 19). Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплата послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак у наслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Законодавством не передбачено можливості стягнення витрат на оплату правової допомоги судом першої інстанції, який останній розглядав справу, за результатами розгляду усієї справи, як і немає правових підстав для ототожнення витрат на правову допомогу і шкоди (збитків) у розумінні положень чинного законодавства. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі N 925/245/19, який суди застосували під час розгляду справи N 910/12945/19. Таким чином, враховуючи нереалізацію права представника відповідача на відшкодування у передбаченому законом порядку витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи 27.08.2018 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, щодо встановлення факту постійного місця проживання, визнання права на реєстрацію за місцем постійного проживання суд вправі стягнути витрати виключно щодо вирішення судом позовної вимоги про зобов`язання здійснити реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] . Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Представником позивача було надано відзив на заяву про стягнення судових витрат в якому просила суд відмовити в її задоволенні повністю. (а.с. 106-108) Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved