Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

в позові вказано, що ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ПАТ «Зірниця» 28/11/2007 укладено кредитний договір №07/30/-03, за умовами якого позичальнику надано 2000000 гривень під 16% до 26/11/2010. В наступному кредитний ліміт збільшено до 26000000 гривень під 23% річних до 15/12/2012. Відповідач не виконав своїх обов?язків перед кредитором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача 579153 гривень. Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник ТзОВ «Ассісто» подав заяву про заміну правонаступника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». 25/03/2020 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТзОВ «Ассісто» уклали договір відступлення права вимоги, за яким до правонаступника перейшло право вимоги до відповідача. Відповідач подав суду відзив на позов, за змістом якого просив відмовити в позові з тих підстав, що строк кредитування був до 15/12/2012, а тому право нараховувати проценти за договором припинилось; ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03/07/2013 ПрАТ «Зірниця» визнано вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на суму 48894208,78. Постановою від 14/07/2014 ПрАТ «Зірниця» визнано банкрутом. Судом встановлено наступні обставини. 28/11/2007 ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ЗАТ «Зірниця» уклали кредитний договір №07/30-03, за умовами якого позичальнику надано 2000000 гривень під 16% до 26/11/2010. В п. 1.3 кредитного договору від 28/11/2007 вказано, що позика забезпечується іпотечним майном, що належить [PERSON] . До кредитного договору його сторонами погоджено графік строків і сум погашення заборгованості. 29/11/2007 сторонами погоджено додаткову угоду №1, за умовами якої визначено надання позичальнику позики на суму 300000 гривень до 28/11/2010. 05/12/2007 сторонами погоджено додаткову угоду №2, за умовами якої визначено надання позичальнику позики на суму 700000 гривень до 26/11/2010. 06/12/2007 сторонами погоджено додаткову угоду №3, за умовами якої визначено надання позичальнику позики на суму 180000 гривень до 26/11/2010. 07/12/2007 сторонами погоджено додаткову угоду №4, за умовами якої визначено надання позичальнику позики на суму 700000 гривень до 26/11/2010. 10/12/2007 сторонами погоджено додаткову угоду №5, за умовами якої визначено надання позичальнику позики на суму 120000 гривень до 26/11/2010. 09/07/2008 сторонами погоджено додаткову угоду №6, за умовами якої визначено надання позичальнику позики на суму 4000000 гривень на строк, що визначений договором. 09/07/2008 сторонами погоджено додаткову угоду №7, за умовами якої визначено надання позичальнику позики на суму 2000000 гривень на строк, що визначений договором. 31/12/2008 сторонами погоджено додаткову угоду №8, за умовами якої визначено процент за користування позикою 23 річних. 30/03/2009 сторонами погоджено додаткову угоду №9, за умовами якої внесено зміни до умов договору. 24/04/2009 сторонами погоджено додаткову угоду №10, за умовами якої внесено зміни до умов договору. 31/12/0209 сторонами погоджено додаткову угоду №11, за умовами якої внесено зміни до умов договору в частині сплати комісій. 09/07/2008 укладено договір поруки між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», за умовами якого [PERSON] зобов`язався перед кредитором боржника за виконання боржником погашення суми боргу в розмірі 10170000 гривень за кредитним договором №07/29-03 від 28/11/2007, 4000000 гривень за договором №07-30-03 від 28/11/2007. [PERSON] зобов`язався прийняти на себе солідарне зобов`язання із боржником позивача. Договором поруки від 09/07/2008 не передбачено її припинення у разі ліквідації позичальника. 11/05/2010 ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ЗАТ «Зірниця» в особі [PERSON] та особисто [PERSON] уклали договір про внесення змін №2 до договору поруки від 09/07/2008, за яким поручитель солідарно відповідає перед кредитором за повернення позики в сумі 5000000 під 26% річних за договором від 11/05/2010 та на суму 26000000 за договором від 28/11/2007. Зазначеним договором передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник кредитора. Також поручитель погодився відповідати перед кредитором і у разі зміни боржника, новації зобов`язання, зміні змісту і обсягу зобов`язання. 11/05/2010 ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ЗАТ «Зірниця» в особі [PERSON] та особисто [PERSON] уклали договір про внесення змін №2 до договору поруки від 09/07/2008, за яким поручитель солідарно відповідає за зобов`язання ЗАТ «Зірниця» в повному обсязі, в тому ж обсязі, що і боржник кредитора. 07/11/2013 ухвалено судове рішення Івано-Франківського міського суду в справі за позовом ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] та третьої особи ПАТ «Зірниця», яким стягнуто за кредитним договором №07/30-03 від 28/11/2007 в сумі 4596468,98 гривень, за кредитним договором №253 від 11/05/2010 2223418,86 гривень. Таким чином ухвалено судове рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором №07/30-03 від 28/11/2007. Даний позов сформовано позивачем за претензією до відповідача про стягнення процентів за договором №07/30-03 від 28/11/2007. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18) вказано, що «Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». В запереченні відповідача на позов вказано, що позивачу не належить право вимоги процентів за користування коштами, що передбачені договором, після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості за вимогою, достроково. Однак в позові вказано на подання позову на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Отже представник відповідача надав суду пояснення не щодо дійсного предмету спору, що визначено позивачем в письмовій позовній, а щодо уявних представником відповідача підстав позову. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже обставини, встановлені судовим рішенням в справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] повторному встановленню не підлягають. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Отже відповідач виступив поручителем ЗАТ «Зірниця» прийняв на себе обов`язок солідарний обов`язок ЗАТ «Зірниця» перед позивачем. В договорі поруки відповідач прийняв зобов`язання виконувати обов`язок ЗАТ «Зірниця» перед його кредитором в тому числі і у випадку заміни відповідного боржника. Однак обов`язки відповідача перед позивачем встановлено судовим рішенням від 07/11/2013. Так само відповідач не надав суду будь-якого розрахунку на спростування розрахунку позивача. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Однак в ч. 4 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже саме відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій щодо спростування вимог, доводів, правових арґументів і доказів позивача, не надання суду розрахунку на спростування розрахунку позивача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved