Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення боргу. Заочним Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2020 року позов було задоволено частково, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати, встановлено строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. 02.12.2020 року від представника позивача надійшла заява про обгрунтування розміру витрат на професійну правову допомогу та їх відшкодування в розмірі 23 000 гривень. Представник позивача просила долучити до матеріалів справи акти наданих послуг з представництва інтересів клієнта в суді, платіжні документи, рахунки на оплату на загальну суму 23 000 гривень. В судове засідання сторони не з`явилися, про засідання повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. У відповідності до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених судових витрат представником позивача раніше було надано договір № 12 про надання правничої допомоги від 15.01.2020 року, додаток № 1 до договору № 12 про надання правничої допомоги від 15.01.2020 року, рахунок на оплату № 24 від 15.01.2020 року на суму 14 000 гривень, квитанція № 66 від 15.01.2020 року на суму 14 000 гривень. В подальшому, представником позивача було надано акт надання послуг № 107 від 16.01.2020 року на суму 14 000 гривень, рахунок на оплату № 296 від 02.06.2020 року на суму 3 000 гривень, квитанція від 12.06.2020 року на суму 3 000 гривень, акт наданих послуг № 263 від 15.06.2020 року на суму 3 000 гривень, рахунок на оплату № 475 від 08.09.2020 року на суму 3 000 гривень, дублікат квитанції від 16.09.2020 року на суму 3 000 гривень, акт виконаних послуг № 481 від 16.09.2020 року на суму 3 000 гривень, рахунок на оплату № 760 від 27.11.2020 року на суму 3 000 гривень, квитанція від 27.11.2020 року на суму 3 000 гривень, акт надання послуг № 6060 від 27.11.2020 року на суму 3 000 гривень. Заперечень щодо розміру понесених витрат стороною відповідача надано не було. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів щодо понесених судових витрат окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги предмет позову, обсяг наданих послуг та час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви представника позивача та наявність правових підстав для задоволення заяви в частині стягнення з [PERSON] суми понесених судових витрат в розмірі 15 392,63 гривень, тобто, пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial