Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], вказавши, що згідно з рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 березня 2011 року з відповідача на її користь стягнуто грошові кошти в сумі 38100 грн. в рахунок неукладеної угоди купівлі-продажу будинку №7 по вул. Жовтневій в смт. Лозове Деражнянського району Хмельницької області та судові витрати в сумі 501 грн. Рішення суду набрало законної сили, проте зобовязання про повернення грошових коштів відповідачем не виконується, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь, у відповідності до ст. 625 ЦК України, інфляційні збитки за період з 09.08.2013 року по 09.08.2016 року у розмірі 34190,70 грн., а також три проценти річних від простроченої суми за вказаний період у розмірі 3481,25 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із викладених у позовній заяві підстав і просить їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, вважаючи його необґрунтованим. При цьому підтвердив, що в 2011 році згідно з рішенням суду з відповідача на користь позивача було стягнуто грошові кошти в сумі 38100 грн., проте таке добровільно не виконувалося, оскільки позивач продовжує безпідставно проживати у належному відповідачу будинку і відмовляється виселитися. На даний час розмір заборгованості відповідачем повністю погашений. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог,\~виходячи з наступного. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу Українизобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. В силу ч.ч.1, 5 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 610-612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 березня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 11 травня 2011 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти в розмірі 38100 грн. в рахунок неукладеної угоди купівлі-продажу будинку №7 по вул. Жовтневій в смт. Лозове Деражнянського району Хмельницької області, та судові витрати в розмірі 501 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2013 року на виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист №2-58/11, який знаходився на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Згідно з постановою заступника начальника відділу ДВС Деражнянського районного управління юстиції від 15 вересня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду закінчене на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, оскільки заборгованість за виконавчим документом сплачена боржником повністю згідно квитанцій №122 від 17.08.2016 року та №63 від 13.09.2016 року. Встановлені по справі обставини дають підстави суду зробити висновок про те, між сторонами існувало грошове зобовязання і відповідачем було допущено його неналежне виконання, оскільки хоча рішення суду й було відповідачем виконане в повному обсязі, проте таке виконання здійснювалося у примусовому порядку і фактичне його виконання відбулося по спливу пяти років з часу ухвалення судового рішення та після звернення позивача з даним позовом до суду. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином безпідставними є посилання сторони відповідача як на підставу звільнення від виконання грошового зобовязання проживання позивача у належному йому житловому будинку. Аналізуючи вказані положення закону, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків та трьох процентів річних від простроченої суми. При цьому суд вважає вірним обраховувати вказані суми, виходячи із розміру заборгованості- 38100,00 грн., оскільки саме такий розмір заборгованості встановлений рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 березня 2011 року і в силу ст. 61 ЦПК доказуванню не підлягає. При цьому, на думку суду, позивачем помилково включено до суми заборгованості, яка має враховуватися при визначенні індексу інфляції та річних відсотків розмір судового збору-501грн., оскільки як зазначалося вище ст.. 625 ЦК України регулює зобовязальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася з позовом до суду 09 серпня 2016 року, тому виходячи із встановленого ст. 257 ЦК України загального трирічного строку позовної давності, простроченим вважається період з 09 серпня 2013 року по 09 серпня 2016 року. Таким чином, розмір 3% річних від простроченої суми боргу за період з 09.08.2013 року по 09.08.2016 року складатиме 3435,26 грн. (сума боргу станом на 09.08.2016 року в розмірі 38100,00 грн. х 0,03 (3% річних) / 365 (кількість днів у році) х 1097 (кількість днів прострочки). Перевіряючи наданий позивачем розрахунок інфляційної складової за період з 09.08.2013 року по 09.08.2016 року, суд керується рекомендаціями, наданими Верховним Судом України у листі від 03.04.1997 року № 62-97р, відповідно до яких для визначення індексу інфляції необхідно перемножити між собою щомісячні індекси, які складають відповідний період прострочки; помножити заборгованість за договором позики на індекс інфляції за період прострочки виконання зобов'язання та поділити на сто, враховуючи той факт, що індекс інфляції визначається у відсотках. Розмір інфляційних збитків буде дорівнювати різниці між сумою боргу з урахуванням індексів інфляції та сумою боргу без урахування такої. При застосуванні індексу інфляції, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць, отже умовно потрібно вважати, що сума, яку було внесено за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період цього місяця, а з 16 по 31 число - з наступного місяця. Щомісячний розмір індексу інфляції є загальновідомою інформацією, яка публікується у офіційних виданнях. Приймаючи до уваги законодавчо встановлені індекси інфляції, інфляція за період з 09.08.2013 року по 09.08.2016 року склала 188,4 %, виходячи із розрахунку: 99,9% (індекс інфляції за липень 2013 року) х 99,3% (індекс інфляції за серпень 2013 року) х 100,0% (індекс інфляції за вересень 2013 року) х 100,4% (індекс інфляції за жовтень 2013 року) х 100,2% (індекс інфляції за листопад 2013 року) х 100,5% (індекс інфляції за грудень 2013 року) х 100,2% (індекс інфляції за січень 2014 року) х 100,6% (індекс інфляції за лютий 2014 року) х 102,2% (індекс інфляції за березень 2014 року) х 103,3% (індекс інфляції за квітень 2014 року) х 103,8% (індекс інфляції за травень 2014 року) х 101,0% (індекс інфляції за червень 2014 ріку) х100,4% (індекс інфляції за липень 2014 року) х 100,8% (індекс інфляції за серпень 2014 року) х 102,9% (індекс інфляції за вересень 2012 року) х 102,4% (індекс інфляції за жовтень 2014 року) х 101,9% (індекс інфляції за листопад 2014 року) х 103,0% (індекс інфляції за грудень 2014 року) х 103,1% (індекс інфляції за січень 2015 року) х 105,3% (індекс інфляції за лютий 2015 року) х 110,8% (індекс інфляції за березень 2015 року) х 114,0% (індекс інфляції за квітень 2015 року) х 102,2% (індекс інфляції за травень 2015 року) х 100,4% (індекс інфляції за червень 2015 року) х 99,0% (індекс інфляції за липень 2015 року) х 99,2 % (індекс інфляції за серпень 2015 року) х 102,3% (індекс інфляції за вересень 2015 року) х 98,7% (індекс інфляції за жовтень 2015 року) х 102,0% (індекс інфляції за листопад 2015 року) х 100,7% (індекс інфляції за грудень 2015 року) х 100,9% (індекс інфляції за січень 2016 року) х 99,6% (індекс інфляції за лютий 2016 року) х 101,0% (індекс інфляції за березень 2016 року) х 103,5% (індекс інфляції за квітень 2016 року) х 100,1% (індекс інфляції за травень 2016 року) х 99,8% (індекс інфляції за червень 2016 року) х 99,9% (індекс інфляції за липень 2016 року). Таким чином, сума інфляційних збитків за період з 09.08.2013 року по 09.08.2016 року дорівнюватиме 33667,24 грн. (сума боргу станом на 09.08.2016 року в розмірі 38100,00 грн. х 188,4% (інфляція за вказаний період) / 100 38100,00 (сума боргу). Підсумовуючи вищенаведене, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає 37102,50 грн. (33667,24 грн. + 3435,26 грн.) Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивачем був сплачений судовий збір в розмірах 551грн.20коп.+ 275грн.61коп.=826грн.81коп. В силу вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, беручи до уваги задоволення вимог позивача на 98% з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 826,81 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved