Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Старостинецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , та іншого майна. Заповітом від 17.07.2015 мати усе своє майно заповіла їй. У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю та отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності. Представник Старостинецької сільської ради в судове засідання не з`явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 10), була власником житлового будинку, розташованого [ADDRESS] (а. с. 20). Заповітом від 17.07.2015 [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці (а. с. 11). У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю та оформила своє право на спадкову земельну ділянку (а. с. 18). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2020 їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а. с. 13). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; -ч.3 ст.1268 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved