Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 30 липня 2016 року вона та відповідач уклали шлюб, який було зареєстровано Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис №45. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки, у зв`язку з тим, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне до одного. Фактично сім`я розпалась. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, примирення з відповідачем не може бути та позивач цього не бажає, а тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та обмежити відповідача у спілкуванні зі спільною дитиною. Позов надійшов до суду 15 листопада 2018 року (а.с.2). 16 січня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с. 13). 27 лютого 2019 року провадження у справі зупинено до 27 квітня 2019 року, сторонам надано строк для примирення на два місяці (а.с. 20). 02 травня 2019 року провадження у справі відновлено (а.с. 27). 23 травня 2019 року судом винесено ухвалу про залишення без розгляду позову в частині обмеження відповідача у спілкуванні з дитиною (а.с. 32). 23 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 червня 2019 року (а.с. 31). В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнивши позовні вимоги, в яких просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, відзиву на позов не надав. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (частина 1); суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2). \~ Судом встановлено, що 30 липня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис 45, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження останнього (а.с.4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено вони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, що не оспорювалося відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що сім`я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню, а прізвище позивача без змін.

Outcome: approved