Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права на земельну частку (пай). Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла двоюрідна баба позивачки [PERSON] , яка мала право на земельну частку (пай) розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району Вінницької області. Позивачка з 1994 року, будучи непрацездатною, перебувала на утриманні [PERSON] , отримувала від неї постійну систематичну матеріальну допомогу, яка була для неї основним джерелом доходу до [INFO] - дня смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] протягом шести місяців вона як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, проживає у належному [PERSON] будинку. Також їй був переданий сертифікат на право на земельну частку (пай). Однак через відсутність належних підтверджуючих документів перебування її на утриманні [PERSON] вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 05.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 06.10.2021 витребувано із Погребищенської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 19.10.2021 до суду надійшла відповідь із Погребищенської державної нотаріальної контори, відповідно до якої спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася, будь-яка інформація щодо наявності чи відсутності спадкоємців відсутня (а. с. 27-28). Ухвалою суду від 18.11.2021 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт знаходження її на утриманні в [PERSON] , яка наступила [INFO], та визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району Вінницької області, що за життя належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечувала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що коли [PERSON] захворіла, розвелась з чоловіком та залишилася сама з двома дітьми, її прийняла [PERSON] . Вони разом проживали, вели спільне господарство та мали спільний побут. [PERSON] фактично утримувала [PERSON] , вони жили за її пенсію. Після смерті [PERSON] , [PERSON] здійснила її поховання. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] з 1994 року і до дня смерті утримувала [PERSON] , вони спільно проживали та вели спільне господарство. [PERSON] допомагала [PERSON] виховувати дітей. Коли [PERSON] померла, то [PERSON] здійснила її поховання, доглядає могилу. З`ясувавши позицію сторін, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00026558589 (а. с. 7-8), яка мала право на земельну частку (пай) розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району Вінницької області (а. с. 11, 16). Показами свідків, довідкою виданою Відділом освіти Погребищенської районної державної адміністрації від 03.09.2020 №634 (а. с. 10), довідкою Відділу реєстрації актів цивільного стану Лиопвецького районного управління юстиції Вінницької області від 09.01.2008 №1-65 (а. с. 12), консультативним висновком спеціаліста (а. с. 13), довідкою КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Липовецької районної ради Вінницької області (а. с. 14), довідкою Левківської сільськогї ради Погребищенського району Вінницької області №248 від 21.08.2020 (а. с. 15) беззаперечно доведено, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] з 1994 року по день смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняла позивачка [PERSON] , яка вступила в фактичне володіння та управління спадковим майном (а. с. 15). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність належних підтверджуючих документів перебування її на утриманні [PERSON] та у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа (а. с. 6). Інших спадкоємців майна померлої [PERSON] немає (а. с. 9). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. При вирішенні питання про перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. Пунктом 1 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у спорах про спадкування» №7 від 30.05.2008 визначено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно з ст.531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , мала право на земельну частку (пай) розміром 2,59 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Ординецьке» с. Ординці Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як непрацездатна, з 1994 року по [INFO] перебувала на утриманні [PERSON] , отримувала від неї постійну систематичну матеріальну допомогу, що була для неї основним джерелом доходу, проживала спільно з нею, тобто прийняла спадщину як єдиний спадкоємець за законом, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved