overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

в позові вказано, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, проживають окремо. Позивач просив суд розірвати шлюб, оскільки згоди на його розірвання в органах РАЦС відповідачка не надала. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені, надав пояснення про те, що не проживає з відповідачкою і не має наміру проживати. В судовому засіданні відповідачка заперечила позов з тих підстав, що бажає проживати з позивачем. Судом встановлено наступні обставини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрвоаний 31/10/1981 р. Тустань сільською радою Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис №14. Відповідно до п. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивач надав пояснення про те, що не проживає із відповідачкою і проживати не має наміру; категорично заперечив примирення з відповідачкою. Таким чином позов обґрунтовано належними на те правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

В позові до суду зазначено, що сторони перебувають в шлюбі з 17.04.2010 року. Від шлюбу мають дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Донька на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, має стабільний заробіток. В позові до суду позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення нею повноліття. До суду позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача. Відповідач також надав до суду заяву, в якій не заперечував сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини його доходів та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі з 17.04.2010 року підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають дитину, доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою КП «СЕЗ» від 23.06.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проти чого також не має заперечень і сам відповідач в заяві до суду. Тому, вимоги позову обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

в позові до суду позивач [PERSON] вказує, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 14 вересня 2010 року. Від спільного подружнього життя в них народилася дочка [PERSON]. Відповідач являючись батьком їхньої дитини, проживає окремо, в добровільному порядку її утриманням та матеріальним забезпеченням не цікавиться, коштів на купівлю необхідних речей та продуктів харчування не надає, а тому Позивач змушена звернутися до суду і просить суд постановити рішення, яким стягувати з Відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві. Позовні вимоги підтримав повністю. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що сторони уклали шлюб 14 вересня 2010 року, який вони зареєстрували у Шевченківському відділі ДРАЦС Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №389. Від спільного подружнього життя в них 23 серпня 2012 року народилася дочка [PERSON], яка є малолітньою і перебуває на утриманні матері. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочок, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення». -2- Оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягувати з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки між сторонами в добровільному порядку не врегульований спір щодо сплати аліментів. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки в добровільному порядку не надає. Позивач бажає отримувати аліменти в примусовому порядку, а тому з Відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Також, з Відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

в позові до суду позивач вказує, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі. Від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач, являючись батьком їхнього малолітнього сина, в добровільному порядку його утриманням та матеріальним забезпеченням не цікавиться, а тому Позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання малолітньої дитини, і просить суд постановити рішення, яким стягувати з Відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Просить позов задоволити. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено документально, що сторони з 25 січня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного подружнього життя у них 07 квітня 2014 року народився син [PERSON], який на даний час проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочок, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення». -2- Перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та стягувати з Відповідача на користь Позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки між сторонами в добровільному порядку не врегульований спір щодо сплати аліментів. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає. Позивач бажає отримувати аліменти в примусовому порядку, а тому з Відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Також, з Відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В позові до суду позивачка вказала, 01.08.2011 року нею було надано відповідачці позику в розмірі 6400 грн. Про отримання вказаних коштів відповідачка написала розписку, якою зобов'язувалася повернути вказані кошти до 01.02.2014 року. У вказаний строк відповідачка свої зобов'язання виконала не в повному обсязі та повернула борг лише в розмірі 3200,00 грн., а решту в розмірі 3200,00 грн. не повернула до цього часу. Просила стягнути із відповідачки на її користь залишок боргу за розпискою від 01.08.2011 року в розмірі 3200,00 грн. та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися про день та час розгляду справи повідомлені належно. В заяві до суду позивачка просила справу слухати у її відсутність, вимоги підтримала. Відповідачка в заяві до суду вимоги визнала. В судовому засідання встановлено наступне. 01.08.2011 року позивачкою було надано відповідачі позику в розмірі 6400 гривень. Відповідчка отримала вказані кошти, про що склала розписку (а.с.3), та зобов'язувалася повернути борг до 01.02.2014 року. Але у вкзаний строк свої зобов'язання не виконала та повернула борг лише частково в розмірі 3200 грн. На вимоги позивачки повернути решту заборгованості відповідачка не відреагувала, та до даного часу позику не повернула. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що в заяві до суду відповідачка позов визнала, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В позові до суду позивачка вказала, 01.09.2011 року нею було надано відповідачці позику в розмірі 35000 грн. Про отримання вказаних коштів відповідачка написала розписку, якою зобов'язувалася повернути вказані кошти до 01.02.2014 року. У вказаний строк відповідачка свої зобов'язання виконала не в повному обсязі та повернула борг лише в розмірі 29506,00 грн., а решту в розмірі 5494,00 грн. не повернула до цього часу. Просила стягнути із відповідачки на її користь залишок боргу за розпискою від 01.09.2011 року в розмірі 5494,00 грн. та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися про день та час розгляду справи повідомлені належно. В заяві до суду позивачка просила справу слухати у її відсутність, вимоги підтримала. Відповідачка в заяві до суду вимоги визнала. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України., договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що відповідачка в заяві до суду позов визнала та визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

В позові до суду позивачка вказала, що 06 грудня 2011 року вона уклала шлюб із відповідачем, який був розірваний на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 09.07.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не дає, хоча являється особою працездатною, на обліку з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває. Просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповіданого віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан доров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших осіб, які перебувають у нього на утриманні. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 09.07.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як видно із довідки виданої Яготинською міською радою, син [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.7). Відповідач коштів на утримання дитини не дає, хоча являється особою працездатною, на обліку з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини нарівні із матір'ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

В позові до суду позивачка вказала, що 23 січня 2015 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 08. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалося, сім'я розпалася. З травня 2015 року вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Мотивуючи тим, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим просила шлюб між нею та відповідачем - розірвати. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та пояснила, що із відповідачем вони спільно не проживають тривалий час, сімейних відносин не підтримують, ведуть окремі бюджети та окреме господарство. Відповідач в судове засіданні не з'явився про день та час розгляду справи вчасно повідомлений, в заяві до суду просив справу слухати у його відсутність, вимоги визнав. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами зареєстрований 23 січня 2015 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року вони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

В позові до суду позивачка вказала, що між нею та відповідачем шлюб укладено 02 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Згурівського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу, вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її матеріальному утриманні. Чоловік коштів на утримання дитини не дає, хоча є особою працездатною та міг би надавати матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно. Мотивуючи тим, що чоловік має нестабільний мінливий дохід, ніде не працює, просила стягувати із відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 800 гривень, до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач вимоги не визнав та просив позивачці в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан доров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших осіб, які перебувають у нього на утриманні. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами укладено 02 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Згурівського районного управління юстиції Київської області. Від шлюбу, вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її матеріальному утриманні. Інших осіб на своєму утриманні відповідач не має, є особою працєздатною та може добровільно надавати кошти на утримання неповнолітньої дочки. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач, як батько, також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини нарівні із матір'ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позивачкою позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Але зважаючи, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід, позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

В позові до суду позивачка вказала, що між нею та відповідачем шлюб укладено 30 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №47. Від шлюбу, вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження, які перебувають на її матеріальному утриманні, крім того [PERSON], є дитиною інвалідом та потребує постійного догляду та лікування. Мотивуючи тим, що батьки повинні нести витрати на утримання дітей рівною мірою, просила стягувати із відповідача щомісячно аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач вимоги позивачки визнав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан доров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших осіб, які перебувають у нього на утриманні. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами укладено 30.04.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Яготинського районного управління юстиції Київської області (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох неповноілтніх дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження,(а.с.5,6) які перебувають на матеріальному утриманні позивачки, крім того [PERSON], є дитиною інвалідом та потребує постійного догляду та лікування (а.с.10). Відповідач коштів на утримання дітей не дає, інших осіб на своєму утриманні не має, ніде не працює, хоча є особою працездатною, та може надавати допомогу на утримання непонолітніх дітей добровільно. За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей нарівні із матір'ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved