Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманні їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], а тому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ј частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також. Подав заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Разом з тим, надав до суду довідки про доходи, в яких, окрім розміру заробітної плати, вказано суму добровільно сплачених ним аліментів. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З урахуванням позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а. с. 5), який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює слідчим Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, має стабільний дохід та добровільно сплачує аліменти на дитину (а. с. 14-15), однак жодної домовленості щодо розміру сплачуваних аліментів між сторонами досягнуто не було. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.; -ч. ч. 1, .2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки, жодної домовленості між сторонами щодо розміру сплачуваних аліментів між сторонами досягнуто не було, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з відповідача в примусовому порядку, які з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття сина.

Outcome: approved