overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 06 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 171, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в квітні 2016 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 06 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 171 /а.с.6/, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Бернадська», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07 грудня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 368. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], який вже досяг повноліття, та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з 20 березня 2016 року через відсутність порозуміння, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. Відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого влаштовує постійні сварки. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Ухвалою суду від 07 квітня 2016 року сторонам у справі надавався строк на примирення. В судове засідання сторони не зявились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 07 грудня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області за актовим записом № 368. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], який вже досяг повноліття, та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 20 березня 2016 року і з того часу сторони проживають окремо, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, та влаштовує вдома сварки. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сімї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за № 493. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинені, з 01 вересня 2014 року, оскільки відповідач не працював, не дбав про матеріальне забезпечення їх сім'ї. На даний час почуття любові та поваги один до одного у сторін втрачено, позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе. На цей час вона проживає з іншим чоловіком, а тому вимушена звернутись з позовом до суду, в якому просить розірвати їх шлюб. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримує позовні вимоги та просить залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення (а.с. 12, 13,18). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 07 грудня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 493, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є те, що позивач фактично створив іншу сім'ю. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 22, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в лютому 2014 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та подальше сімейне життя. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити її інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 07 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Знаменівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 22 /а.с. 5/, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є різні погляди на подальше сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Латуха», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з грудня 2011 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити її інтересам. Спору щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спорів щодо утримання та виховання дитини немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факт, що 07 липня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Меліоративної селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 18, що підтверджується актовим записом № 18 /а.с. 5/, від якого у подружжя є дитина [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07 серпня 1982 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за актовим записом № 385, від якого не мають неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в травні 2013 року через відсутність взаєморозуміння, сварки на побутовому ґрунті, різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Просить не надавати строк на примирення. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 07 серпня 1982 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за актовим записом № 385 /а.с.6, 16-зв./. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідач не бажає розривати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння, сварки, різня погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «Чулічкова», яке вона не просить змінити на дошлюбне. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 154. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через відсутність взаємоповаги один до одного після повернення відповідача з лав Збройний Сил України, відсутність нормальних сімейних стосунків. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити її інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Сторонами досягнуто угоди щодо утримання та виховання дитини. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факт, що 07 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується актовим записом № 154 /а.с. 4/, від якого у подружжя є дитина [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили взаємоповагу один до одного та відсутність нормальних сімейних стосунків. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 08 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 276. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились влітку 2015 року через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призводило до постійних сварок. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду. Спору щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, оскільки позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач визнає їх. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 08 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 276. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені влітку 2015 року і з того часу сторони не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, та втрата почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved