Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

в позові вказано, що у період з 16 серпня 2018 року по 14 червня 2021 року [PERSON] , знаходився у трудових відносинах з Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай». Під час трудових правовідносин відповідачем нараховано, але не виплачено заробітну плату за травень 2021 року: 6000,00 без утримання податків і інших платежів або 4830,00 гривень (чотири тисячі вісімсот тридцять гривень, 00 коп.) з врахуванням податків, і інших платежів. Підтвердженням факту існування заборгованості є розрахунково-платіжна відомість за травень 2021 року. 14 червня 2021 року позивач звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, згідно наказу № 167-к від 14.08.2021 року. Вказаним наказом була передбачена виплата компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 49 календарних днів. За червень 2021 року, згідно розрахунково-платіжної відомості, в день звільнення і станом на дату подання позову не виплачено заробітну плату га компенсацію за невикористану відпустку в сумі: 11890, 56 грн. без утримання податків і інших платежів або 9571,90 гривень з врахуванням податків і інших платежів. Згідно інформації ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» від 20.09.2021 року №02-7630, наданої на адвокатський запит та розрахунково-платіжних відомостей за травень, червень 2021 року у зв`язку із звільненням було нараховано та не виплачено за травень 2021 р. - 6000,00 гривень без утримання податків і інших платежів або 4830,00 гривень з врахуванням податків, і інших платежів; за червень 2021р. - 11890, 56 гривень без утримання податків і інших платежів або 9571,90 грн. з врахуванням податків і інших платежів та компенсація за невикористану відпустку. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню судовому порядку 17890.56 гривень. В наступному позивачем подано заяву про збільшення позову, відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі 17890,56 гривень (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. 56 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні (з 15.06.2021 по 09.12.2021 року) 37200 грн. (тридцять сім тисяч двісті грн., 00 коп.), витрати на правничу допомогу в сумі 6300,00 (шість тисяч триста грн. 00 коп.). Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до трудової книжки [NUMBER] позивач працював у відповідача з 16 серпня 2018 року по 14 червня 2021. За змістом позову підтвердженням факту існування заборгованості є розрахунково-платіжна відомість за травень 2021 року. 14 червня 2021 року позивач звільнений за п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, згідно наказу № 167-к від 14.08.2021 року. За червень 2021 року, згідно розрахунково-платіжної відомості, в день звільнення, і станом на дату подання позову до суду не виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку в сумі: 11890, 56 грн. (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто грн., 56 коп.) без утримання податків і інших платежів або 9571,90 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна грн. дев`яносто коп.) - з врахуванням податків і інших платежів. 26/07/2021 між позивачем та адвокатом Фреїшин Т.М. укладено договір про надання правничої допомоги. 05/10/2021 складено акт про надання правничої допомоги. На суму 6300 гривень. Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, частинами 1, 2 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6- 2912цс1б, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з п. 5 Порядку основою для визначення 4 загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ст. 134 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 - ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 3 ст. 2 ЦПК України в якості загальних засад (принципами) цивільного судочинства вказано змагальність сторін; диспозитивність. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказів та розрахунку на спростування вимог позивача відповідач суду не надав. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved