Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

В серпні 2015 року представник Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 травня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідач уклали кредитний договір № BLаЖГА00033878, за умовами якого ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 13\~000 грн. строком до 12 травня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі15% річних. Проте відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 17 серпня 2015 року [PERSON] прострочила виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, й утворилась заборгованість у розмірі 59109 грн. 60 коп., яка складається з: тіло кредиту 7318,07 грн., проценти за користування кредитом 1848,80 грн., комісії 4079,74 грн., плата за пропуск платежів 45862,99 грн. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 59109грн. 60 коп. У судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» не з'явився, направив клопотання в якому заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, та просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти стягнення заборгованості за тіло кредиту в розмірі 7318, 07 грн., процентів в розмірі 1848, 80 грн., комісії в розмірі 4079,74. Суму плати за пропуск платежів в розмірі 45862,99 не визнає, оскільки він значно перевищує розмір збитків. Просить звернути увагу на те, що відповідач є особою пенсійного віку та має невеликі доходи. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Судом встановлено, що 12 травня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір № BLаЖГА00033878, за умовами якого ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» надав відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 13\~000 грн. строком до 12 травня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі15% річних. За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління [PERSON] позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення [PERSON] відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 15,0% річних (п.З Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління [PERSON] в розмірі 1,75%) від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору). Згідно із п. 2.5.2 Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління [PERSON], які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Згідно пункту 4.3. Договору у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Згідно п. 4.2 Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником (Відповідачем) обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини Договору при тому, що прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від Позичальника (Відповідача) додатково сплатити Банку штраф у розмірі 25%від суми [PERSON] (п. 8 Спеціальної частини Кредитного договору). Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до Розрахунку заборгованості станом на «17» серпня 2015 року становить 59 109 грн. 60 коп., з них: *сума по тілу [PERSON] - 7\~318 грн. 07 коп.; *сума процентів за користування [PERSON] - 1 848 грн. 80 коп.; *сума по сплаті комісії за РО - 4 079 грн. 74 коп.; *сума плати за пропуск платежів - 45 862 грн. 99 коп. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору… та визначенні умов договору. За змістом ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню повністю в частині стягнення суми основної заборгованості за кредитом, що становить 7318,07 грн., за процентами за користування кредитом, що становить 1848,80 грн., комісія за РО, що становить 4079,74 грн. та частково по стягненню пені за пропуск платежів в розмірі 200 грн., замість заявлених 45862, 99 грн., так як розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави стягується судовий збір пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial