Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

В поданій позовній заяві [PERSON] зазначила, що 17 березня 2008 року між відповідачем та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 17.02.2008 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №738 був укладений іпотечний договір № 129\\1, згідно з яким, [PERSON], як майновий поручитель боржника [PERSON], з метою виконання зобов'язань останнього за Договором відновлювальної кредитної лінії №129 від 17.03.2008 року, передала в іпотеку домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS]. [PERSON] є матір'ю позивача, яка померла [INFO] Так як позивач є спадкоємницею [PERSON] і 15.07.2014 року за нею зареєстровано право власності на нерухоме майно домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS] то вона є зацікавленою особою тому, що іпотечним договором порушується її право власності. Зазначає, що 15.07.2014 року при реєстрації права власності в реєстраційній службі їй була надана інформація про наявність іпотеки та заборони відчуження іпотечного майна, за таких підстав строк позовної давності не пропустила. В поданій до початку розгляду справи по суті уточненій позовній заяві, було збільшено позовні вимоги, позивач просила визнати недійсним з моменту укладення Іпотечний договір № 129/1 від 17 березня 2008 року, домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS] укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» правонаступник - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину до Іпотечного договору № 129\\1 від 17 березня 2008 року, домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS] укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» правонаступник - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», скасувати реєстраційний запис про реєстрацію Іпотечного договору № 129\\1 від 17 березня 2008 року в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером №6333819 та №6333968 від 15.07.2014 року; скасувати реєстраційний запис про реєстрацію заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером №6334014 від 15.07.2014 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що однією з підстав припинення представництва за довіреністю, передбачених ст. 248 ЦК, є смерть особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Зміст правочину відповідно до частин 1-3, 5 ст. 203 ЦК не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В зв'язку з смертю [PERSON] припинено представництво за довіреністю посвідченої 17.02.2008 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №738 на ім'я [PERSON] та довіреності [PERSON]на ім'я [PERSON]від 12.07.2006 р. реєстровий № 3189.. Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що однією з підстав недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною( сторонами) вимог, які встановлені ч.2 статтею 203 ЦК України. Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Ч.1 ст. 215 ЦК України встановлено, що однією з підстав недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.2,3 ст. 203 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст.215,216 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в моменти вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Представник відповідача позов не визнала, та пояснила, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк» в особі Рівненського обласного управління , правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії №129 від 17.03.2008 року, в забезпечення якого був укладений іпотечний договір № 129/1, згідно з яким, [PERSON], як майновий поручитель боржника [PERSON], з метою виконання зобов'язань останнього за Договором відновлювальної кредитної лінії №129 від 17.03.2008 року, передала в іпотеку домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS]. Від імені [PERSON] діяла [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 17.02.2008 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №738. Поручителем по даному Договору відновлювальної кредитної лінії №129 від 17.03.2008 року є [PERSON] Зазначає, що однією з підстав припинення представництва за довіреністю, передбачених ст. 248 ЦК, є смерть особи, яка видала довіреність. З припиненням представництва за довіреностю припиняє чинність передоручення. Припинення дії довіреності, виданої в нотаріальному порядку підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей. Однак [PERSON] не здійснив такої реєстрації та не повідомив нотаріуса про смерть довірительки [PERSON] Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] В залучена до справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача в судовому засіданні пояснила, що дійсно нею посвідчувався укладений іпотечний договір № 129\\1, згідно з яким, [PERSON], як майновий поручитель боржника [PERSON], з метою виконання зобов'язань останнього за Договором відновлювальної кредитної лінії №129 від 17.03.2008 року, передала в іпотеку домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS]. Від імені [PERSON] діяла [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 17.02.2008 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №738. Нею були сформовані витяги з Єдиного реєстру довіреностей для перевірки дійсності доручення. Обидві довіреності були чинними та перешкод для укладення договору іпотеки не вбачала. Також пояснила, що відповідно до ст.155 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, припинення дії довіреності, виданої у нотаріальному порядку підлягає обов'язковій реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей, хоча нотаріальної практики з цього питання не має і відповідальності за не вчинення таких дій повіреною особою не передбачено. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились та пояснень не надали. Заслухавши пояснення сторін, суд встановив, що 17 березня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Рівненського обласного управління та [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 17.02.2008 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №738 на підставі передоручення [PERSON] від 12.07.2006 р. реєстровий № 3189 був укладений іпотечний договір № 129\\1, згідно з яким, [PERSON], як майновий поручитель боржника [PERSON], з метою виконання зобов'язань останнього за Договором відновлювальної кредитної лінії №129 від 17.03.2008 року, передала в іпотеку домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS]. [PERSON] є матір'ю позивача, яка померла [INFO] Так як позивач є спадкоємницею [PERSON] і 15.07.2014 року і за нею зареєстровано право власності на нерухоме майна домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку площею 0, 0557 га, що розташовані в [ADDRESS] то вона є зацікавленою особою. Зазначені обставини визнають і позивач і відповідач. Аналогічно сторони визнають той факт, що однією з підстав припинення представництва за довіреністю, передбачених ст. 248 ЦК, є смерть особи, яка видала довіреність. З припиненням представництва за довіреностю припиняє чинність передоручення. Із доданих до матеріалів цивільної справи приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] В витягів з Єдиного реєстру довіреностей про перевірку чинності довіреностей, вбачається що довіреності були чинні та не скасовані на момент укладання іпотечного договору№129 від 17.03.2008 року. Пунктом 6 частини 1 статті 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність (ч.3 ст.248 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити , іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про смерть, померла [PERSON] [INFO], іпотечний договір №129\\1 від 17.03.2008 року укладався між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» та покійною [PERSON] вже після її смерті . Враховуючи, що представництво за довіреністю [PERSON] припинилося у зв`язку зі смертю довірителя [PERSON] на час укладення, нотаріально посвідченого правочину, представник [PERSON] не вправі була розпоряджатися майном померлої [PERSON], іпотечний договір №129/1 від 17.03.2008 року, укладений всупереч положенню ст.237 ЦК України, без належних повноважень представника на укладення такого правочину. Як стверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачка є власником майно і домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельної ділянки площею 0, 0557 га, що розташованих в [ADDRESS], а тому остання відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України вправі заперечувати дійсність такого правочину, заявляючи вимогу про визнання його недійсним. Зважаючи на вказані обставини, суд приходить до висновку, що іпотечний договір №129/1 від 17.03.2008 року суперечить вимогам Цивільного кодексу України (ст.237), оскільки вчинений представником, представництво якого на момент укладення договору було припинено смертю довірителя, а тому його слід визнати недійсним. На підставі ст.ст. 203, 215, 237, ЦК України та

Outcome: approved