Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04 червня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON], був укладений договір позики. Відповідно до вказаного договору позивач надав відповідачеві кошти в сумі 12 000 грн. до 15 листопада 2014 року, про що свідчить розписка. Але відповідач не виконав своє зобовязання та не повернув своєчасно борг, на звернення позивача повернути борг не реагує. В якості забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] перед позивачем по поверненню позики, був укладений договір поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] Згідно договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Тому позивач змушений звертатися до суду та вимагає від відповідача сплатити заборгованість по договору позики. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З умов договору позики (розписки) від 04.06.2011 року випливає, що позивач надав відповідачеві грошові кошти у сумі 12 000 грн., відповідач зобовязався повернути отримані кошти до 15.11.2014 року (а. с. 3). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки. Згідно договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем (а. с. 3 зворот). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачі не виконали зобовязань за договором позики, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а. с. 1), тому витрати по справі слід стягнути з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved