Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком по вул. Богуна, 8 в м. Тернополі. На підставу позовних вимог посилається на ту обставину, що відповідач уже понад рік без поважних причин не проживає у спірному житлі, не сплачує комунальні платежі і не бере участі в утриманні житла, а тому є усі підстави, передбачені ст. 405 ч2 ЦК України, позов задовольнити. В судове засідання зявився представник позивача, котрий позов підтримав і з підстав, зазначених в ньому просить задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, заперечень щодо заявленого позову не надав, повноважного представника у суд не направив, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу заочно за відсутності відповідача, оскільки право на участь в судовому процесі є диспозитивним правом, а не обовязком учасників судового процесу. Всесторонньо та повно дослідивши матеріали справи, Суд вважає, що в позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] є власником індивідуального житлового будинку в м. Тернополі по вул. Богуна, 8, що стверджується реєстраційними посвідченнями від 15 червня 1987 року та від 22.06.1993 року, виданими Тернопільським бюро технічної інвентаризації. Будинок позивачем було набуто в порядку спадкування 1\\2 ідеальної частки після смерті батька, та 1\\2 ідеальної частки за договором про виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку, й акту прийняття будинку в експлуатацію. Відповідно змісту довідки про склад сімї від 06.06.2018 року, виданої ПП Східний масив, що до членів сімї позивача належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 12.06.2018 року, складеного за участі заступника директора ПП Схвдний масив і майстра дільниці, за участі жителів будинків за №7, 6 по вул. Богуна в м. Тернополі [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що відповідач зареєстрований, проте не проживає у спірному будинку. За твердженням сторони позивача, відповідач понад рік без поважних причин не проживає у спірному житлі, не сплачує комунальні платежі і не бере участі в утриманні житла. Зворотного відповідач не довів належними, допустимими та достатніми доказами, хоча обовязок доказування покладається на кожну із сторін спору. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відтак оскільки в судовому засіданні доведено факт відсутності відповідача за місцем реєстрації проживання понад рік, останнім не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved