overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 25 січня 1992 року у Палаці урочистих подій виконкому Одеської міської ради народних депутатів між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 65. Від шлюбу мають спільних дітей - повнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені між сторонами з січня 2013 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Місце проживання неповнолітніх дітей визначене, спір щодо поділу майна відсутній. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився з усіма викладеними позивачкою обставинами за винятком її доводів щодо припинення сімейних відносин з січня 2013 року, вказуючи на те, що такі відносини припинилися з серпня 2013 року. На примирення не погодився, вважав, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 25 січня 1992 року у Палаці урочистих подій виконкому Одеської міської ради народних депутатів між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 65. Від шлюбу мають спільних дітей - повнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 26 лютого 2013 року у відділі ДРАЦС по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 36. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини припинені з червня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Згода про місце проживання дитини досягнута, спору щодо поділу спільного майна немає. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного Зокрема судом встановлено, що 26 лютого 2013 року у відділі ДРАЦС по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 36. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, вважала, що примирення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 28 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 29. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені з липня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка чоловіка, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали. Місце проживання малолітньої дитини визначене. Спір щодо поділу майна відсутній. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб зберегти неможливо, а тому просила про його розірвання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. На примирення не погодився, вважав, що шлюб зберегти неможливо, а тому просив про його розірвання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 28 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 29. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені з липня 2014 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 30 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 245. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини припинені з січня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї в зв'язку з чим виникали постійні суперечки. Згода про місце проживання дитини досягнута, спору щодо поділу спільного майна немає. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 30 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 245. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, вважала, що примирення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №632, мотивуючи тим, сторони не проживають однією сім'єю з квітня 2014 року, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинилися, сімейне життя не склалося з тих підстав, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 08.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.10.2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведуть. Спору щодо розподілу спільного майна на даний час немає, що з огляду на вимоги ч.1 ст.61 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст. 174 ЦПК України відповідачу роз'яснені, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 17 липня 2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємної довіри один до одного, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 липня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис № 437, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємної довіри один до одного, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 17 лютого 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємної довіри один до одного, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 лютого 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 85, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємної довіри один до одного, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 18 червня 2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 червня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 310, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Що стосується посилань відповідача на відсутність його згоди на розірвання шлюбу, то згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 21 жовтня 2005 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні характери та погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 жовтня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 1400, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні характери та погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 22 вересня 1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Позивач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 вересня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського РВК м. Миколаєва, актовий запис № 752, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 28 квітня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату почуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 квітня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 196, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття любові, взаємоповаги, взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Outcome: approved