Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача Відділ ДВС Рівненського міського управління юстиції про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, зменшення розміру аліментних платежів звернувся [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги уточнили. Остаточно просять суд звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам, зменшити розмір аліментних платежів до 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а саме: аліменти на утримання [PERSON], 2009 року народження в сумі 516 грн., аліменти на утримання [PERSON], 2006 року народження в розмірі 643 грн. щомісяця. Свої позовні вимоги мотивують тим, що позивач та відповідач перебували у незареєстрованому (цивільному) шлюбі, від якого мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 04 лютого 2013 року на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення ними повноліття. З 16 серпня 2012 року по теперішній час державним виконавцем відділу ДВС Рівненського МУЮ було нараховано заборгованість в сумі 22 929 грн. 50 коп., що фактично не відповідає дійсності. Порядок сплати аліментів було визначено судом, однак відповідач не заперечувала проти того, що позивач купував речі та продукти харчування для дітей, в рахунок аліментів та особисто передавав грошові кошти відповідачу. Факт відсутності заборгованості підтверджується постановою слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області від 31 січня 2014 року у якій зокрема зазначено, що [PERSON] отримувала гроші від [PERSON] на утримання дітей, як на розрахунковий рахунок так і нарочно. Крім того, за період з серпня 2012 року по вересень 2014 року позивач витратив на утримання дітей, їх духовний та інтелектуальний розвиток 42 801 грн. 54 коп., що підтверджується доданими до позовної заяви ксерокопіями квитанцій, що підтверджує фактичне виконання ним даного зобов'язання. Тому, нарахована державним виконавцем заборгованість є такою, що не відповідає дійсності, а тому підлягає списанню, а позивач звільненню від сплати даної заборгованості. Крім того, на даний час позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого також має дитину, яка потребує батьківської турботи, а дружина позивача на даний час перебуває у декретній відпустці, а тому дохід сім'ї значно погіршився. Також, у позивача є боргові зобов'язання на підставі кредитного договору і заборгованість по якому на даний час становить 32 887, 83 доларів США. Позивач не може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. на кожну дитину, оскільки змінився його матеріальний стан, як платника аліментів так і його сімейний стан. З цих підстав просять позов задоволити. В судовому засіданні відповідач та представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнали та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Свої заперечення мотивують тим, що позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що заборгованість по аліментам виникла у нього внаслідок тяжкої хвороби або інших обставин, які мають істотне значення. Твердження позивача про скрутне матеріальне становище позивача спростовуються ним же самим, а інші обставини жодним чином не впливають на обов'язок батька утримувати свою дитину, який закріплений чинним законодавством. В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції дав пояснення про те, що в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом Рівненського міського суду №1715/15697/12 від 29 березня 2013 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. 09 квітня 2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена 10 квітня 2013 року боржнику. Заборгованість станом на 31 липня 2014 року складає 22 919,50 грн. Вважає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимог не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у незареєстрованому (цивільному) шлюбі, від якого мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 04 лютого 2013 року по цивільній справі №1715/15697/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позовні вимоги позивача задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення суду, 29 березня 2013 року Рівненським міським судом було видано виконавчий лист №1715/15697/12, який перебуває у відділі ДВС Рівненського МУЮ на примусовому виконанні з 09 квітня 2013 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, яка направлена 10 квітня 2013 року боржнику. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по аліментах від 06 серпня 2014 року №36-11844 виданого за підписом державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Левчуком Ю.С. вбачається, що державним виконавцем встановлено заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа Рівненського міського суду №1715/15697/12 від 29 березня 2013 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 16 серпня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість станом на 31 липня 2014 року складає 22 919,50 грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по цивільній справі №570/802/14-ц від 06 червня 2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів позовні вимоги позивача задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 10 000,00 грн. в рахунок стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказаним рішенням встановлено факт наявності заборгованості зі сплати аліментів [PERSON], перед [PERSON], а також наявність його вини, як особи яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 15 липня 2014 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Рівненського районного суду від 06 червня 2014 року змінено, зменшено суму пені яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] за прострочення сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] з 10 000 (десяти тисяч) грн. до 4000 (чотирьох тисяч) грн. В решті рішення залишено без зміни. Вказаним рішенням також підтверджено факт наявності заборгованості зі сплати аліментів [PERSON], перед [PERSON], а також наявність його вини, як особи яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Вище зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій мають преюдиційне значення для вирішення даної справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Так, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні позивач фізично здоровий, працездатний, а тому суд вважає, що заборгованість по аліментам у позивача виникла внаслідок ухилення його від утримання своїх доньок [PERSON] та [PERSON], що і встановлено рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по цивільній справі №570/802/14-ц від 06 червня 2014 року та рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 15 липня 2014 року про наявність заборгованості зі сплати аліментів [PERSON], перед [PERSON], а також наявність його вини, як особи яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а посилання на те, що на його утриманні є іще один син від іншої жінки з якою він одружений не є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів, який був визначений рішенням суду у розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, не заслуговують на увагу посилання позивача про зміну його матеріального стану, а саме те, що у нього існує заборгованість по кредитному договору, оскільки кредитний договір був заключний ще до винесення рішення про стягнення аліментів з відповідача. Поручителем по даному договору виступила відповідач по справі. Квитанції, на які покликається позивач про надання допомоги дітям були враховані при прийнятті рішень судами про стягнення пені за прострочення сплати аліментів з відповідача. З дослідженої в судовому засіданні постанови слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області Степановича Р.О. від 31 січня 2014 року вбачається, що 27 січня 2014 року надійшло повідомлення з ДВС Рівненського району про те, що з 09 квітня 2013 року [PERSON], житель [ADDRESS], злісно ухиляється від сплати аліментів, сума встановлюється. Після проведеної перевірки слідчий постановив: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014180180000099 від 27 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України закрити у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Постановою прокурора Рівненського району, старшого радника юстиції Забродського А.В. від 26 грудня 2014 року постанову слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області Степановича Р.О. від 31 січня 2014 року про закриття кримінального провадження №12014180180000099 від 27 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України скасовано, як необґрунтовану. Матеріали кримінального провадження направлено начальнику Рівненського РВ УВС України в Рівненській області для організації проведення досудового розслідування. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позовна заява є повністю безпідставною та не підтвердженою жодними належними та допустимими доказами, а тому позивачу слід відмовити у задоволені позовних вимог повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed