Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

В серпні 2014 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - КЗ «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Позивач зазначає, що мати дитини [PERSON] [INFO] народила доньку та 04.10.2013 року самовільно покинула КЗ «Ізмаїльський перинатальний центр ІІ рівня». [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога, її дитина - [PERSON], [INFO] перебуває на апараті штучного дихання, має тяжкий стан здоров'я. За час перебування малолітньої [PERSON] у дитячому закладі мати не відвідувала дитину, не цікавилась її життям та станом здоров'я. З огляду на вказане, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітньої дитини [PERSON], та стягнути аліменти з [PERSON] щомісячно на користь опікуна або дитячого закладу, в якому буде перебувати дитина на утриманні [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача Степаненко І.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник КЗ «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» в судове засідання не з'явися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Прокурор в судовому засіданні позов органу опіки та піклування підтримав та просив задовольнити його в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 04.12.2013 року (а.с.6). Актом про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 04.10.2013 року, складеним головним лікарем КУ «ІПЦ ІІ рівня» встановлено, що на 3 день після пологів мати покинула пологовий будинок і долею дитини більше не цікавилася (а.с. 8). Відповідно до листа Ізмаїльського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 30.09.2013 року №1009, 26.09.2013 року проведена бесіда з відповідачем щодо малолітньої дитини, мати [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога, дитина перебуває на апараті штучного дихання, має тяжкий стан здоров'я, [PERSON] у зв'язку з тяжким станом здоров'я не може займатися вихованням та утриманням дитини (а.с. 9). Згідно акту про результати відвідування та піклування дитиною №02/26-31 від 17.07.2014 року встановлено, що малолітню [PERSON], яка перебуває на повному державному забезпеченні в будинку дитини з 23.12.2013 року, ніхто не провідував, не цікавився станом здоров'я та розвитку дитини, її вихованням та утриманням, тобто батьки фактично самоусунулися від її виховання та утримання (а.с. 15). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 12.08.2014 року №01/21-1684 визнано за доцільне та відповідаючим інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] (а.с.4-5). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно п.п. 2,3 ч. 1, ч. 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». За таких обставин, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON], аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в інтересах [PERSON] до [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки є доцільним, а в частині стягнення аліментів позовну заяву слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO], які перераховувати на особистий рахунок [PERSON] [NUMBER] в ПАТ «Державний ощадний банк України» територіально відокремлене без балансове відділення №10015/0456, ідентифікаційний код - 09328601, філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», ідентифікаційний код - 00032129, оскільки особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved