Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

В позові йдеться про те, що з 1995 року позивач розпочав будівництво індивідуального житлового будинку № 4 по вул. Ужгородська в смт. Великий Березний, що стверджується технічним паспортом від 29 грудня 2015 року № 58820. Перед початком проведення будівництва позивач отримав дозвіл на право виконання будівельних робіт № 45/95 на будівництво. Вказаний дозвіл, було отримано рішенням 18 сесії 21 скликання Великоберезнянської селищної ради народних депутатів від 22.12.1993 року про надання земельної ділянки для будівництва жилого будинку і господарських споруд площею 0,07 га. В звязку з тим, що у позивача правовстановлюючі документи виготовлені не були, такий позбавлений можливості оформити право власності в позасудовому порядку. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на індивідуальний житловий будинок. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак подав до суду заяву разом з довіреністю, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що в 2015 році позивач закінчив будівництво житлового будинок № 4 по вул. Ужгородська в смт. Великий Березний Великоберезнянського району. З технічного паспорту від 29.12.2015 року № 5880 вбачається, що [PERSON] значиться власником (а.с.11-12). 22.12.1993 року рішенням Великоберезнянської селищної ради народних депутатів 18 сесії 21 скликання Великоберезнянського району Закарпатської області [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва жилого будинку і господарських споруд розміром 0,07 га. в урочищі «Помірки» по вул. Ужгородська, 4 в смт. В.Березний, на підставі якого головним архітектором району Великоберезнянської ради Народних депутатів позивачу надано дозвіл № 45/95 на право виконання будівельних робіт (а.с.6-7,9). З державного акту на право власності на землю від 23.03.1998 року серії ІІІ-ЗК № 018118 вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га в смт. В.Березний по вул. Ужгородській, 4. Даний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148 (а.с.10). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вище вказану земельну ділянку зареєстровано під кадастровим номером 2120855100:02:004:0132 (а.с. 16). 17.03.2016 року Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області відмовило позивачу у реєстрації готовность обєкта до експлуатації, оскільки поданий ним документ у 2007 року не був передбачений тодішнім законодавством (а.с.13). Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений обєкті, тобто на житловий будинок № 4 по вул. Ужгородська в смт. Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив, що розцінюється судом, як визнання позову. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавленим права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1,2 ст. 331 ЦК України особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору є власником цієї речі; право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Зважаючи на вищенаведене, суд визнає, що в даному випадку наявні усі підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище самочинно збудоване нерухоме майно.

Outcome: approved