Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, треті особи - Територіальний відділ Малиновського району Служби у справах дітей Одеської міської ради, КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». В обґрунтування власної позиції та підстав звернення в суду, сторона позивача посилалась на ті обставини, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2011 року народження, [PERSON], 2012 року народження. Втім, відомості про батьків дітей записані зі слів матері згідно ст. 135 СК України, а матір дітей - [PERSON] вихованням та утриманням неповнолітніх не займається. [PERSON], 2005 року народження, проживає з дідом та прабабкою, а [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2011 року народження, [PERSON], 2012 року народження - знаходяться на вихованні в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області». Ураховуючи викладене, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає обґрунтованим позбавити [PERSON] батьківських прав, у зв'язку з чим адміністрація звернулась до суду з даним позовом. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з'явилась, однак від особи надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд даної справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання неодноразово не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Представник Територіального відділу Малиновського району Служби у справах дітей Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з'явилась, однак від особи надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд даної справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» у відкрите судове засідання не з'явилась, однак від особи надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд даної справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, з огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, враховуючи заяву сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку, постановивши про викладене відповідну ухвалу. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення сторони позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, позиції представників третіх осіб, надавши належну юридичну оцінку виниклим між сторонами по справі правовідносинам, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відомості про батьків дітей внесені за вказівкою матері на підставі ст. 135 СК України. Матір дітей - [PERSON] - вихованням та утриманням малолітніх не займається, проживає окремо, матеріальної допомоги не надає, самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. В теперішній час [PERSON], [INFO], проживає з дідом - [PERSON] та прабабкою - [PERSON], яки повністю утримують, забезпечують та виховують дитину. Відповідно до положень висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 06 жовтня 2015 року за №3300/01-20, діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] поступили та знаходяться в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області» згідно актів СКМСД Київського РВ міста Одеси від 09 квітня 2015 року. Мати дітей за весь період знаходження в центрі навідала один раз - 06 липня 2015 року. Малолітній [PERSON] є інвалідом по зору та проживає у родині діда - [PERSON] та прабабки - [PERSON], які піклуються про нього. [PERSON] написала заяву з проханням позбавити батьківських прав [PERSON] відносно усіх дітей та не повертати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з притулку на виховання матері у зв'язку з тим, що вона утриманням дітей не займається, використовує їх тільки для отримання грошової допомоги. Мати дітей - [PERSON], в зареєстрованому шлюбі не перебуває, від виховання дітей самоусунулась, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, станом здоров'я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, що сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не забезпечує здобуття освіти, це цікавиться навчанням. Згідно наказів Служби у справах дітей Одеської міської ради кожна дитини знаходиться на обліку як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Виходячи з викладених обставин, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх сина - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Як визначає ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В силу ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим погодитись із висновком органу опіки та піклування і приходить до висновку про обґрунтованість позбавлення [PERSON] батьківських прав. Як регламентує ст. 166 ч.2 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачає ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 ч.ч.1,2 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому, відповідно до ст. 191 ч.ч.1,2 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, судом звернуто увагу на той факт, що даних про працевлаштування та загальний доход відповідача не представлено. Суд також враховує, що з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для дітей до 6 років - 1167,00 гривень, для дітей від 6 до 18 років - 1455,00 гривень, мінімальна заробітна плата - 1378,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину до 6 років 1167,00 х 30 / 100 = 350,10 гривень, на дитину від 6 до 18 років 1455,00 х 30 / 100 = 436,50 гривень Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених вимог та, з урахуванням положень ст. 183 СК України, - присудження з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 1/12 частці на кожну дитину від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно від дня пред'явлення позову - з 27 жовтня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: суму неоплаченого судового збору - у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved