Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 4/7 частин домоволодіння № 45 по вул. Кірова в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області та господарські будівлі. Позивач надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.41). Відповідачка [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення (а.с.42). Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 03 січня 1996 року помер батько позивача [PERSON], про що свідчить актовий запис № 13 від 09 січня 1996 року в свідоцтві про смерть серії І-КИ № 052351 виданому Відділом реєстрації актів громадянського стану Підгородненського міськвиконкому Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з 4/7 частин домоволодіння, яке знаходиться в м. Підгородне вул. Кірова № 45 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Спадкодавець заповіту не складав. Позивач, як спадкоємець першої черги, відповідно до чинного законодавства звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва, внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 51/96. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/7 частин будинку позивачу було відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності спадкодавцю спадкового майна, а саме: 4/7 частин житлового будинку, яке знаходиться в м. Підгородне вул. Кірова № 45 Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 11 листопада 2014 року (а.с.10). Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно довідки Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 05.11.2014 року № 64, відбулася зміна поштової адреси будинку з «вул. Кірова № 32» на «вул. Кірова № 45» в м. Підгородне Дніпропетровського району (а.с.14). Згідно довідки Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 833 від 05.11.2014 року земельна ділянка за адресою вул. Кірова № 45 в м. Підгородне перебувала в користуванні [PERSON], та є не приватизованою. Домоволодіння належало [PERSON] в цілому згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 08 лютого 1962 року (а.с.13) та було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації 29.03.1963 року за № 1512/11. Спадкодавцем за життя після зміни належної йому частки будинку спочатку з цілої частки на 1/2 частку, а потім з 1/2 на 4/7 частки, не було отримано новий правовстановлюючий документ: свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться в м. Підгородне Дніпропетровського району вул. Кірова № 45. Встановлено, що зміна ідеальної частки, що належала спадкодавцю відбулася з огляду на наступне. Згідно рішення народного суду Дніпропетровського району від 04.06.1968 року за дружиною померлого [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину будинку та розділено будинок в натурі. Таким чином, частка [PERSON] з цілої змінилася на 1/2 частку. Потім 1/2 частка [PERSON] перейшла до [PERSON]. Рішенням виконкому Підгородненської міської ради від 15.09.1976 року було змінено ідеальні частки в житловому будинку, оскільки вони не відповідали ідеальним часткам в натурі, та прийнято рішення про оформлення документів на право особистої власності [PERSON] на 4/7 частин, а [PERSON] на 3/7 частини до цілого будинку, що підтверджуються архівним витягом від 18.11.2014 року № 611 протоколу засідання виконкому Підгородненської міської ради від 15.09.1976 року (а.с.18). 8 жовтня 1976 року [PERSON] продав 3/7 частин будинку [PERSON], який 30.07.1992 року помер. Так, 3/7 частин будинку з відповідною частиною господарських будівель успадкували його жінка [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 13.08.1993 року (а.с.21). [PERSON] також помер і його частка перейшла до [PERSON]. Відповідно до інформації наданої Новомоськовським міським бюро технічної інвентаризації № 1087/14 від 23.07.2014 року та від 20.10.2014 року № 180 власниками 3/7 частин будинку є [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою 13.08.1993 року за р. № 2/2924 зареєстрованого в БТІ 05.10.1993 року за № Д2 ст.282 (3/7 частин); [PERSON] є власником на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 08.02.1962 року посвідченого 19.02.1962 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 468 зареєстрованого в БТІ 29.03.1963 року за № 1512-11 (1/2 частина); Рішенням виконкому Підгородненської селищної ради № 94 від 15.09.1976 року ідеальна частка [PERSON] в будинку змінена з 1/2 на 4/7 частин, проте власником свідоцтво про право власності на 4/7 частини не було оформлено (а.с.22). Згідно з матеріалами інвентаризації проведеної 02.03.1993 року житлова площа будинку складає 28,7 кв.м., загальна площа будинку 58,7 кв.м., на земельній ділянці розташовані: літня кухня літ. «Б», вбиральні літ. «Д», «3», сараї літ. «В», «Г», «Е», літній душ літ. «Ж», колодязі літ. «к», № 1, огорожа № 2-7. Згідно висновку бюро експертної оцінки «Дніпро» ринкова вартість 4/7 частин домоволодіння складає 156 853 грн. Фактично в користуванні [PERSON]С в будинку є такі приміщення 1-5, площею 8,64 кв.м., 1-6 площею 14,05 кв.м, 1-1 площею 11,59 кв.м., господарські будівлі літня кухня літ. «Б», два сараї, літній душ. В користуванні відповідачів в будинку є приміщення 1-3 площею 8,85 кв.м., 1-4 площею 6,09 кв.м., 1-2 площею 4,80 кв.м., господарські будівлі сарай, убиральня, колодязь. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на спадкове майно 4/7 частин домоволодіння № 45 по вул. Кірова в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, у звязку з чим позивач не має можливості скористатися належним йому правом на отримання спадщини. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивача, він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки батьком за життя не оформлено правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлому 03 січня 1996 року [PERSON] належало 4/7 частин домоволодіння № 45 по вул. Кірова в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області з надвірними будівлями і спорудами. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на майно, у звязку з чим позивач не має можливості скористатися належним йому правом на отримання спадщини. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступив в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця [PERSON] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на 4/7 частин житлового будинку у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 4/7 частин домоволодіння № 45 по вул. Кірова в м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області та господарські будівлі. На підставі викладеного,

Outcome: approved