Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся з позовом до суду до ТзОВ «Ріелтер 7К», [PERSON] про солідарне стягнення коштів, в обґрунтування якого вказав, що 24 грудня 2009 року між ТзОВ «Ріелтер 7К» та ТзОВ «Забудова-Центр» укладено договір комісії № 2К, відповідно до умов якого ТзОВ «Забудова-Центр» зобовязалось за дорученням ТзОВ «Ріелтер 7К» та за винагороду вчинити правочин від свого імені, але за рахунок ТзОВ «Ріелтер 7К», на визначених у цьому договорі умовах, а саме, укласти з третьою особою договір купівлі-продажу земельної ділянки, в строк 365 календарних днів з дня укладення сторонами договору. 23.12.2012 року ТзОВ «Ріелтер 7К» та ТзОВ «Забудова-Центр» уклали додаткову угоду до договору комісії №2К, відповідно до умов якої зобовязання продовжено до 36 місяців з дня укладення договору. На виконання договору комісії № 2К ТзОВ «Ріелтер 7К» перерахувало ТзОВ «Забудова-Центр» 60,0млн.грн. В забезпечення виконання зобовязань за договором комісії №2К, між ТзОВ «Ріелтер 7К» та [PERSON] 01 серпня 2014 року укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався відповідати перед ТзОВ «Ріелтер 7К» за виконання ТзОВ «Забудова-Центр» зобовязання, яке виникло із договору комісії №2К від 24.12.2009 року, при цьому відповідачу несуть солідарну відповідальність. ТзОВ «Забудова-Центр» своїх зобовязань за договором комісії не виконало, у звязку з чим позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів коштів в розмірі 60,0 млн.грн., а також понесених судових витрат. Ухвалою суду від 18.11.2015 року провадження у справі в частині вимог ТзОВ «Ріелтер 7К» до ТзОВ «Забудова-Центр» про стягнення коштів закрито. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, при вирішення спору врахувати, що його відповідальність за договором поруки обмежена 5000грн. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24 грудня 2009 року ТзОВ «Ріелтер 7К» та ТзОВ «Забудова-Центр» уклали договір комісії № 2К, відповідно до умов якого ТзОВ «Забудова-Центр» зобовязалось за дорученням ТзОВ «Ріелтер 7К» та за винагороду вчинити правочин від свого імені, але за рахунок ТзОВ «Ріелтер 7К», на визначених у цьому договорі умовах, а саме, укласти з третьою особою договір купівлі-продажу земельної ділянки, в строк 365 календарних днів з дня укладення сторонами договору. 23.12.2012 року ТзОВ «Ріелтер 7К» та ТзОВ «Забудова-Центр» уклали додаткову угоду до договору комісії №2К, відповідно до умов якої зобовязання продовжено до 36 місяців з дня укладення договору. ТзОВ «Ріелтер 7К» та [PERSON] 01.08.2014 року укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобовязався відповідати перед ТзОВ «Ріелтер 7К» за виконання ТзОВ «Забудова-Центр» зобовязання, яке виникло із договору комісії № 2К (та додаткових угод до цього договору), що був укладений 24 грудня 2009 року між ТзОВ «Ріелтер 7К» та ТзОВ «Забудова-Центр». Відповідно до п. 3.2. договору поруки відповідальність поручителя за зобовязанням боржника обмежується сумою 5000грн. Пунктом 6.1 договору поруки візначено що договір набирає чинності з моменту його пидписання сторонами і діє до 01 грудня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (стаття 554 Цивільного кодексу України). До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання (стаття 556 Цивільного кодексу України). Таким чином, зі змісту зазначених норм випливає, що договір поруки не покладає на боржника якогось нового обов'язку, крім того, який він вже має перед кредитором по основному зобов'язанню, а лише створює ймовірність переходу прав та обов'язків останнього до поручителя у разі виконання ним зобов'язання, забезпеченого порукою. Частиною 1 статті 553 цього ж Кодексу передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554 Цивільного кодексу України). Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК України відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про виконання зобовязання та попереджав про наслідки невиконання умов зазначеного договору, однак відповідачем кошти не були повернуті. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, позовні вимоги до солідарних боржників можуть бути заявлені разом до усіх боржників, так і до будь-кого з них окремо. Отже, за законом у цьому випадку немає обов'язкової процесуальної співучасті. З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, кредитор має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, у тому числі лише з поручителів. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а з [PERSON] належить стягнути на користь ТзОВ «Ріелтер 7К» 5000грн. за договором поруки від 01.08.2014 року, в решті позовних вимог належить відмовити.

Outcome: approved