Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що згідно рішення Рівненського міського суду від 01.03.2007 року відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягнутих аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, у звязку з чим змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягнутих аліментів. Відповідач належної матеріальної допомоги не надає. На даний час матеріальний стан відповідача покращився. Просить суд збільшити розмір аліментів до 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить задовільнити їх.. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Рівненського міського суду від 01 березня 2007 року відповідач сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З пояснень позивачки вбачається, що відповідач сплачує як аліменти у розмірі 200-300 грн. Сплачуючи щомісячні аліменти у розмірі 200-300 грн. відповідач, всупереч правилам ст. 141, 150, 180 СК України бере недостатню участь в утриманні та забезпеченні розвитку обох дітей, внаслідок чого основний тягар з цього питання лягає на позивачку, що погіршує її матеріальне становище. Як вбачається з матеріалів справи на даний час відповідач змінив місце роботи і працює в філії Магістральні нафтопроводи Дружба база виробничого обслуговування Рівне і отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі близько 3900 грн. Крім того, відповідач отримує пенсію в розмірі 994,00грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріальний стан відповідача покращився. Суд вважає, розмір аліментів, які просить стягнути позивачка на утримання неповнолітнього сина є завищеним. Врахувавши обставини справи суд вважає за можливе збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] до частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved