Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав звернувся голова Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] у якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , проживаючого [ADDRESS] , стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача не з`явився, однак від представник органу опіки та піклування Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області Гаврилюка Р.Б. до Рівненського міського суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують повністю, додаткових клопотань по справі немає. В судове засідання відповідачповторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідач по справі являється батьком неповнолітнього [PERSON] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 28 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що зроблено відповідний запис за №2109. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по аліментах від 12 березня 2018 року №25115 проведеного старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Т.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №572/563/17 від 13 березня 2017 року виданого Сарненським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2006 року і до досягнення дитиною повноліття вбачається, що до сплати з 06.02.2006 року по 07.03.2018 - 99344,50 грн.; до сплати з 06.02.2006 року по 07.03.2018 по 30% прожиткового мінімуму - 44982,22 грн. Сплачено боржником з 06.02.2006 року по 07.03.2018 - 0,00 грн. В подальшому [PERSON] одружилась та змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] матір неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] померла. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 02 травня 2020 року Виконавчим комітетом Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області з якого вбачається. що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №48. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не приймає участі у вихованні сина, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не сплачує присуджені аліменти, свідомо ухиляється від піклування за дитиною. З дослідженого в судовому засіданні висновку Сарненської районної державної адміністрації Рівненської області від 28 липня 2020 року №15/01/15-309 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації - [ADDRESS] , місце проживання - [ADDRESS] ) стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] вбачається, що Сарненська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації - [ADDRESS] , місце проживання - [ADDRESS] ) стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до п.п.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як було встановлено в судовому засіданні, будь-яких перешкод відповідачу виконувати належним чином покладені на нього обов`язки по вихованню сина ніхто не чинить, він сам усунувся від своїх обов`язків, життям та здоров`ям сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, присуджені рішенням суду аліменти на утримання сина не сплачує. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до задоволення. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved