Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до житлово-комунального підприємства «Покровське» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння звернувся [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд їх задоволити та визнати за [PERSON] право власності на щебінь гранітний фракція 5х20 в кількості 40 тонн, вивезений ЖКП «Покровське» з прибудинкової території по вул.Шевченка, 45 в м.Рівне вартістю 8000,00 грн.; витребувати з чужого незаконного володіння ЖКП «Покровське» (код ЄДРПОУ 31479172, вул.Гребінки, 8А в м.Рівне) щебінь гранітний фракція 5х20 в кількості 40 тонн, вивезений 30 травня 2014 року ЖКП «Покровське» з прибудинкової території по вул.Шевченка, 65 в м.Рівне вартістю 8000,00 грн. та передати його [PERSON]; стягнути з ЖКП «Покровське» на користь [PERSON] понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. В судовому засіданні представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачем по справі було придбано щебінь гранітний фракція 5х20 в кількості 40 тон, який з 13 травня по 30 травня 2014 року був розміщений на прибудинковій території житлового будинку №65 по вулиці Шевченка в м.Рівне, для благоустрою автомобільної стоянки для мешканців будинку де і проживає позивач. Факт придбання щебеню гранітного позивачем підтверджується дослідженими в судовому засіданні накладними №РН-000011 від 13 травня 2014 року; №РН-000012 від 16 травня 2014 року; №РН-000013 від 20 травня 2014 року; №РН-000014 від 29 травня 2014 року. 30 травня 2014 року представниками ЖКП «Покровське» з прибудинкової території житлового будинку за адресою м.Рівне, вул.Шевченка 65 вивезено 40 тонн будівельних матеріалів (щебінь гранітний), належний позивачу по справі. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні актом від 30 травня 2014 року з якого вбачається, що комісія, в складі: головного інженера ЖКП «Покровське» [PERSON]В,, майстра дільниці ЖКП «Покровське» [PERSON], а також за участю мешканців житлового будинку по вул.Шевченка, 65: [PERSON], [PERSON], [PERSON] склали даний акт про те, що з прибудинкової території житлового будинку по вул.Шевченка, 65 вивезено нагромадження (кучі) будівельних матеріалів (щебня) та відвантажено на територію комунального Рівненського ШЕУ автомобільних доріг з адресою м.Рівне, вул.Д.Галицького, 25 в кількості 15 т. Встановлені вище обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані в судовому засіданні та не спростовуються представником відповідача по справі. 27 червня 2014 року адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Рівненської міської ради було винесено постанову №120 по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 1020 грн. Постановою Рівненського міського суду від 31 жовтня 2014 року по справі за адміністративним позовом представника позивача [PERSON] [PERSON] до адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Рівненської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення позовні вимоги позивача задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення №120 від 27 червня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. 19 листопада 2015 року позивач звернувся з письмовим листом-вимогою до начальника ЖКП «Покровське» про повернення належного йому щебеню в кількості 40 тон на що листом від січня 2016 року №28/1 отримав письмову відмову. Суд вважає дану відмову незаконною виходячи з наступного. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції 1950 року, першого протоколу та протоколів №2,№4,№7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які годи, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1,3 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що примусове вилучення майна позивача, а саме щебеню працівниками ЖКП «Покровське» є прямим порушенням вищезазначених норм ЦК України. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні позивач належними та допустимими доказами довів, що відповідач незаконно вивіз майно позивача, а саме щебінь з прибудинкової території, а представники відповідача не спростували даних обставин, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved