Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 13 березня 2015 року між позивачем та відповідачем [PERSON], як позичальником був укладений кредитний договір № 490/15. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачеві [PERSON] кредитні кошти у сумі \~4 164 грн. 00 коп., строком на 12 місяців починаючи з 13 березня 2015 року по 12 березня 2016 року, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за кредитним договором згідно умов договору. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязався погашати заборгованість щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості. Кредит мав бути повернутий відповідачем у строк до 13 березня 2016 року. Проте, відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобовязання по кредитному договору. Порушення виявилося в тому, що відповідач несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту та відсоткам за його користування. В якості забезпечення виконання зобовязань відповідачем [PERSON] перед позивачем по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений договір поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] Згідно договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Неодноразово позивачем на адресу відповідачів направлялися листи з вимогами погасити заборгованість за кредитним договором, однак зобовязання не виконувалися. Тому позивач змушений звертатися до суду та вимагає від солідарних боржників сплатити заборгованість по кредитному договору в розмірі 7 072 грн. 61 коп., з яких: 3 022 грн. 60 коп. залишок по кредиту; 4 050 грн. 01 коп. проценти нараховані за прострочення платежів (4 050 грн. 01 коп. процент (плата) за користування кредитом за прострочення заборгованості за кредитом) та судові витрати. 24 травня 2017 року представником позивача до суду надано уточнення до позовної заяви, в яких вона зазначає, що відповідач [PERSON] частково сплатив заборгованість за кредитним договором в період з 24.10.2016 року по 23.11.2016 року було сплачено борг на загальну суму 800 грн., тому прохала зменшити позовні вимоги з урахуванням сплати боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважа, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору № 490/15 позивач надав відповідачеві [PERSON] кредитні кошти у сумі 4 164 грн. 00 коп., строком на 12 місяців починаючи з 13 березня 2015 року по 12 березня 2016 року, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за кредитним договором згідно умов договору (а. с. 4-5). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідачем [PERSON] укладено договір поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] Згідно договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем (а. с. 6). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 490/15 від 13 березня 2015 року, станом на 31.03.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 7 072 грн. 61 коп., з яких: 3 022 грн. 60 коп. залишок по кредиту; 4 050 грн. 01 коп. проценти нараховані за прострочення платежів (4 050 грн. 01 коп. процент (плата) за користування кредитом за прострочення заборгованості за кредитом) (а. с. 3). Відповідачем у період з 24.10.2016 року по 23.11.2016 року було сплачено борг за кредитним договором на загальну суму 800 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Як вбачається із умов п. 4.4 кредитного договору укладеного між сторонами, що процент (плата), яка нараховується за порушення боржником зобов'язання є неустойкою у розумінні ч. 1 ст. 549 ЦК України. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд приймає до уваги всі обставини справи в їх сукупності, а саме явна невідповідність наслідків порушення зобовязання, принципи розумності та справедливості, вважає можливим визначити розмір, який підлягає стягненню неустойки (проценту, плати) в розмірі 250 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. (а. с. 1), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволеної вимоги. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконував належним чином зобовязань за кредитним договором, враховуючи сплату відповідачем [PERSON] частини боргу, позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial