Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувала дана цивільна справа. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 р., позов [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», третя особа: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (ЄДРПОУ 35756919, адреса: м. Київ, вул. Соціалістична, 6) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) матеріальну шкоду в сумі 37106,64 грн., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 1700 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., та судовий збір 1280 грн., а всього стягнуто 45086,64 грн. В решті позову відмовлено. 24.10.2019 р. до суду від представника позивача - Митнюк В.І . надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу від 22.10.2019 р.. Заява мотивована тим, що ним на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в судовому засіданні 17.10.2019 р. було зроблено заяву до закінчення судових дебатів про компенсацію понесених витрат. У заяві про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат представником позивача наводились склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, просить вирішити питання про стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь [PERSON] судових витрат на правничу допомогу в розмірі 18000 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. За змістом положень ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням положень ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження без виклику учасників справи. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі»додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 (270) ЦПК воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Дослідивши матеріали справи, заяву подану представником позивача [PERSON] - Митнюк В.І. , суд приходить до наступного висновку. Так, 17.10.2019 р. Солом`янським районним судом м. Києва розглянуто цивільну справу №760/12563/17, за результатами розгляду якої ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», третя особа: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (ЄДРПОУ 35756919, адреса: м. Київ, вул. Соціалістична, 6) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) матеріальну шкоду в сумі 37106,64 грн., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження 1700 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., та судовий збір 1280 грн., а всього стягнуто 45086,64 грн. В решті позову відмовлено. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. В судовому засіданні, 17.10.2019 р. представником позивача Митнюк Ю.П. було зроблено заяву на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про повідомлення суду суму судових витрат позивача на правничу допомогу, згодом після судового засідання. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення під 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Разом з тим, у пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 799 статтями 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягується лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із надання правової допомоги у конкретній справі (наприклад: складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. На підтвердження сплати витрат пов`язаних із сплатою коштів на правничу допомогу суду надано: договір №2017/07-06 про надання правової допомоги та представлення інтересів, укладений між [PERSON] та адвокатом Митнюк В.В. 06.07.2017 р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4081 від 27.07.2010 р., ордер про надання правової допомоги серії КВ №393359 від 06.07.2017 р., додаток №1 до Договору №2017/07-06 від 06.07.2017 про надання правової допомоги та представлення інтересів від 06.07.2017 р. Додатком №1 сторони визначили розмір винагороди (гонорару) адвоката за надані послуги. Також, на підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано наступні документи: квитанцію до прибуткового касового ордеру №2017/07-12 від 12.06.2017 р. на суму 6000,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №2018/01-04 від 04.01.2018 р. на суму 2400,00 грн.; Акт про прийняття-передачі наданих послуг від 12.07.2017 р.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №2018/04-25 від 25.04.2018 р. на суму 2400,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №2018/02-08 від 08.02.2018 р. на суму 2400,00 грн.; Акт про прийняття-передачі наданих послуг від 11.01.2018 р.; Акт про прийняття-передачі наданих послуг від 08.02.2018 р.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №2018/09-19 від 19.09.2018 р. на суму 2400,00 грн.; Акт про прийняття-передачі наданих послуг від 19.09.2018 р.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №2019/10-17 від 17.10.2019 р. на суму 2400,00 грн.; Акт про прийняття-передачі наданих послуг від 17.10.2019 р. Загальний розмір витрат позивача [PERSON] , понесених у зв`язку зі сплатою коштів на правничу допомогу адвоката Митнюк В.В., згідно документів, які містяться в матеріалах справи становить 18000,00 грн. Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених витрат у справі № 760/12563/17, міститься у наданих суду Актах про прийняття-передачі наданих послуг, у договорі №2017/07-06 про надання правової допомоги та представлення інтересів, укладений між [PERSON] та адвокатом Митнюк В .В. 06.07.2017 р., та додатку №1 до Договору №2017/07-06 від 06.07.2017 про надання правової допомоги та представлення інтересів від 06.07.2017 р. Таким чином, понесення судових витрат, а саме витрат на правову (правничу) допомогу представником позивача [PERSON] підтверджено належними та допустимими доказами. Так, стороною позивача надано суду відповідні акти з детальним переліком наданих послуг з огляду на їх фактичне надання (виконання), так само як і надано фінансові документи (квитанції) на підтвердження понесених позивачем витрат, з яких встановлено розмір фактично понесених стороною позивача витрат. За наданими до суду матеріалами, протоколами судових засідань, позивачу надавалися послуги за підготовку до розгляду справи в суді та збір доказів, а саме консультації, формування правової позиції по справі, складання позовної заяви, тощо, а також участь представника в судових засіданнях при розгляді справи судом. Сума витрат за надання правничої допомоги визначена у договорі №2017/07-06 про надання правової допомоги та представлення інтересів, укладений між [PERSON] та адвокатом Митнюк В .В. 06.07.2017 р., та додатку №1 до Договору №2017/07-06 від 06.07.2017 про надання правової допомоги та представлення інтересів від 06.07.2017 р., з урахуванням дій, пов`язаних із складенням процесуальних документів, участі у судових засіданнях. При вирішенні питання про розмір судових витрат, суд вважає, що всі дії, вчинені представником позивача [PERSON] - Митнюк В.І. в межах розгляду цивільної справи №760/12563/17, є правничою допомогою в розумінні вимог закону в межах саме даної цивільної справи. У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, суд, дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, приходить до висновку про часткове задоволення заяви, з огляду на наступне. Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги. Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову та незначну складність справи, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи, зазначеної в актах, та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги часткове задоволення позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що сума 18000,00 грн. не є співмірною, а відтак, приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 9000,00 грн., що буде за даних обставин справи буде справедливим і співмірним відшкодуванням таких. Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial