Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

В позові [PERSON] вказала, що 05 серпня 2009 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину, є [PERSON], яка проживала разом з померлим на день його смерті та на протязі шести місяців після його смерті за адресою: с. Грозове по вул. Калиновій, 13 (до перейменування - Калініна). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: мотоцикл випуску 1977 року, житловий будинок №13 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Калинова, 13 в с. Грозове, а також земельна ділянка (земельна частка - пай), кадастровий за номером 2320988800:04:036:0005, що розташована на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, право власності на які він за свого життя не зареєстрував. [PERSON], прийнявши спадщину у вигляді мотоциклу, житлового будинку та права на земельну ділянку, так і не оформила належним чином житловий будинок та право на землю за свого життя, оскільки 24 березня 2016 року померла. Єдиною спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину є її донька - позивач [PERSON]. Син померлої - брат позивача [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву приватному нотаріусу. 13 жовтня 2016 року у приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивач одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті матері, а саме: на мотоцикл та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5925 га, кадастровий номер 2320988800:04:036:0004. 12 лютого 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з питання одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, в т.ч. на земельну ділянку, кадастровий номер якої 2320988800:04:036:0005, що розташована на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області. Постановою приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 12 лютого 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджують право власності на зазначену земельну ділянку, оскільки [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП №179621 на ім'я [PERSON], виданий на підставі розпорядження голови Василівської районної державної адміністрації №37 від 21 січня 2008 року не зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Зазначена реєстрація Державного акту на право власності на земельну ділянку не була здійснена у звязку зі смертю [PERSON] Фактично приватизація земельної ділянки не була завершена спадкодавцем. Позивач вказує, що [PERSON] акт на право власності на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 6,5811 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер 2320988800:04:036:0005, був виготовлений, що підтверджується його копією Державного акту та копією реєстраційної картки земельної ділянки серії АБГ №882479 від 30 липня 2008 року, однак [PERSON] не встиг отримати державний акт на землю з причин, які не залежали від його волі, що не позбавляє його права на неї, а спадкоємців права на спадкування цієї земельної ділянки. Позивач вказує, що до неї, як до спадкоємиці [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], але не встигла оформити її, переходить право на завершення приватизації земельної ділянки. У зв'язку з викладеним позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], право на завершення приватизації та на одержання на своє ім'я Свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 6,5811 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер 2320988800:04:036:0005, яка була передана за розпорядженням голови Василівської районної державної адміністрації за №37 від 21.01.2008 у приватну власність [PERSON], який помер 05 серпня 2009 року. В судове засідання позивач не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В судове засідання представник позивача не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у Василівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відзиву на позов не надав. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] реєстратор Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 24 березня 2016 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №350920 від 28 березня 2016 року (а.с.13). 05 серпня 2009 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №145350 від 12 серпня 2009 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: мотоцикл випуску 1977 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Калинова, 13 в селі Грозове Василівського району Запорізької області, земельна ділянка (земельна частка - пай), кадастровий номер 2320988800:04:036:0005, що розташована на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області. Той факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] доводились позивачу матірю та батьком підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]І, серія ЯЮ №962429 від 13 вересня 1951 року (а.с.11) та свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]., серії І-ЖС №460230 від 25 квітня 1981 року, після укладення якого позивач набула прізвище «Лаврухіна» (а.с.12). Приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті матері [PERSON], зареєстроване в реєстрі за №1726, а саме, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5925 га, кадастровий номер якої 2320988800:04:036:0004, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15) та свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті матері [PERSON] зареєстроване в реєстрі за №1727, а саме, на мотоцикл моделі МТ-10, випуску 1977 року (а.с.147). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №179621, виданого на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження голови Василівської районної державної адміністрації №37 від 21 січня 2008 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,5811 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.16, 17). Згідно довідки Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області №262 від 12 лютого 2018 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 1951 року по день смерті - 05 серпня 2009 року. Разом з померлим на день смерті та на протязі шести місяців після його смерті за вищевказаною адресою була зареєстрована дружина [PERSON] (а.с.22). Приватним нотаріусом Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 лютого 2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: вулиця Калинова, будинок 13, село Грозове, Василівський район, Запорізька область та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5925 га, кадастровий номер 2320988800:04:036:0004, у звязку з тим, що позивач не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджують право власності на зазначений житловий будинок та земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання (а.с.23). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] №167/01-16 від 02 травня 2018 року після смерті [PERSON], який помер 05 серпня 2009 року, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався та спадкова справа не заводилась (а.с.56). З матеріалів чинної спадкової справи №7/2016, заведеної приватним нотаріусом Василівського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] після смерті 24 березня 2016 року [PERSON] (а.с.86) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON], 13 жовтня 2016 року звернулась [PERSON] (а.с.138) та з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON] (а.с.88 зворот). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд зазначає, що [PERSON] акт на право власності на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 6,5811 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер 2320988800:04:036:0005, був виготовлений, що підтверджується його копією та копією реєстраційної картки земельної ділянки серії АБГ №882479 від 30 липня 2008 року (а.с. 16,17), однак [PERSON] не встиг отримати державний акт на землю з причин, які не залежали від його волі, що не позбавляє його права на неї, а спадкоємців права на спадкування цієї земельної ділянки. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, дружина [PERSON] [PERSON], прийняла фактично спадщину після смерті свого чоловіка, однак не встигла оформити спадкових прав у звязку зі смертю, позивач [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд вважає необхідним відновити порушені права позивача шляхом визнання за нею права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на неї.

Outcome: approved