Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що з 28.08.1973 перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Сімейне життя не склалося і згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 09.12.2009 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу мають спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що донька неповнолітня та хоче після закінчення школи продовжувати навчання просила стягнути на її утримання аліменти в розмірі 13 частини усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред»явлення позову. Також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі за період з 09 серпня 2010 року по 09 серпня 2013 року у розмірі 11748.50 грн. Крім того вказувала, що їх повнолітній син [PERSON] [INFO], продовжує навчання на платній основі в Остерському коледжі будівництва та дизайну, у з зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, зазначаючи, що батько зобов»язаний утримувати його, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 13 частини усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред»явлення позову. А також, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі за період з 21 червня 2009 року по 21 червня 2012 року у розмірі 9845.42 грн. Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2013 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] [INFO] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви з 12.08.2013 року. Стягнуто з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], що продовжує навчання до досягнення ним 23 років в 1/3 частини усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з дня подачі позовної заяви з 12.08. 2013 року. Вирішено питання про стягнення судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.12.2013 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Апелянт зазначає, що ухвалюючи рішення, суд поза увагою залишив те, що на час прийняття рішення [PERSON] вже була повнолітня, а отже суд фактично стягнув аліменти за минулий час. Крім того вказує, що позивачем не доведено, що їх син [PERSON] навчається, та потребує матеріальної допомоги, а також не доведено про наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. Також, [PERSON] зазначає, що суд не врахував того, що [PERSON] навчався на державній формі навчання, а після проходження військової служби не продовжував навчання в учбовому закладі, що вбачається з наданого позивачкою договору. Апелянт [PERSON] вважає, що рішення суду в частині відмови у стягненні аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі за період з 09.08.2010 року по 09.08.2013 року та у стягненні аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі за період з 21.06.2009 по 21.06.2012 рік є незаконним, оскільки право на аліменти за минулі роки будь-яким чином не пов'язано з моментом звернення особи з позовом про стягнення аліментів. Також на думку апелянта [PERSON], суд безпідставно дійшов висновку про відмову позивачу в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей в сумі 10000,00 грн., оскільки апелянт вважає, що стягнення грошової суми в 10000,00 грн. є спів мірною компенсацією понесених на фінансування наперед грошових витрат пов'язаних з подальшим розвитком здібностей дітей. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції. Судом встановлено, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2009 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також суд зазначив, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів дітей твердої грошової суми, оскільки позивач звернулася до суду 12.08.2013 року тому аліменти стягуються з дати подання позовної заяви. Також, відмовляючи, у стягненні додаткових витрат суд виходив з того, що належних доказів які б свідчили про наявність обставин, а також доказів що понесені позивачем додаткові витрати викликані особливими обставинами у матеріалах справи відсутні. Проте з таким рішенням суду повністю погодитись не можна. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.. 199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак у порушення наведених норм закону суд помилково задовольнив вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів суд не перевірив, чи навчається повнолітній син [PERSON] [INFO] в учбовому закладі, не встановив коли донька досягла повноліття. Ухвалене судом рішення не містить у собі будь-яких посилань на обставини, які були враховані ним при визначенні зазначеного вище розміру аліментів у відповідності до положень ст. 182 СК України та вказували на те, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком дітей: доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Позов про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON] поданий до суду 12.08.2013 року, повноліття вона досягла під час розгляду справи [INFO] року. Відповідно до довідки, виданої виконувачем обов»язки директора Остерського коледжу будівництва та дизайну Куликом В.О. від 15.10.2013 року [PERSON] був зарахований на 2 курс денного відділення державної форми навчання в гр.. 27-Г. Наказом по учбовому закладу від 10.01.2012 року [PERSON] переведений з державної форми навчання на контрактну форму навчання, та відрахований з 3 курсу гр.. 37- у зв'язку з призовом до Збройних Сил України. Отже, позивачем у порушення вимог ст.. 60 ЦПК України, не доведено тих обставин, на підставі яких вона просить стягнути, аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у зв'язку з навчанням до 23 років. Також відсутні докази того, що [PERSON] продовжує навчання. Крім того, позивачем в порушення вимог ст.. 60 ЦПК України не доведено тих обставин, на підставі яких вона просить стягнути заборгованість по сплаті аліментів за останні три роки, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності судового рішення про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно ст..191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач не надала суду доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв»язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів. Також, позивач не надала доказів щодо розміру стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей. Крім того, у позовній заяві [PERSON] указувала про необхідність додаткових витрат на утримання дітей, проте позивач не надала жодного доказу на підтвердження своїх вимог. За таких обставин рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх дітей підлягає скасування з навдених вище обставиню

Outcome: partial