overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 6 жовтня 2001 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 6 жовтня 2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Носачівській сільській раді Смілянського району Черкаської області, про що в книзі реєстра-ції актів про одруження зроблено запис №13. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-СР №060436 від 6 жовтня 2001 року (а.с.9). 9 травня 2009 року у них народився син [PERSON] Ця обставини підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №127146 від 27 травня 2009 року (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загаль-ної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 7 жовтня 2005 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить суд задовольнити його. Відповідач не зявився в судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідкою від 4 листопада 2016 року (а.с.23). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про прове-дення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 7 жовтня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №1991. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БК №030305 від 5 травня 2006 року (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати. Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище Суворова, суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.9). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунто-вує її тим, що 10 липня 2001 року Глибоцька сільська рада видала заявнику державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ №058852, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №302. В цьому правовстанов-люючому документі зазначено, що він виданий [PERSON]. Ця обстави-на свідчить про те, що допущена описка в по батькові заявника. Така описка перешкоджає [PERSON] розпоряджатись приватизованою нею земельною ділянкою. Тому заявник просить суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КВ №058852, виданий 10 липня 2001 року Глибоцькою сільською радою, за-реєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №302. [PERSON] не зявилась у судове засідання та надіслала заяву, в якій вона просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Представник Глибоцької сільської ради також не зявився у судове засідання. Він за-вчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 10 липня 2001 року Глибоцька сільська рада видала [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ №058852, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №302 (а.с.3). З копії паспорту громадянина України серії СМ №303152 від 2 січня 2001 року (а.с.4) вбачається, що справжнім по батькові заявника є «Геронімівна». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фак-ту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в пас-порті. Згідно з ч.1 ст.259 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З копії витягу з Державного земельного кадастру (а.с.6-8) вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий [PERSON]. Ця обставина свідчить про те, що в правовстановлюючому документі допущена описка в по батькові заявника, яка перешкоджає розпоряджатись приватизованою земельною ділянкою. З огляду на це суд вважає, що з метою усунення такої перешкоди належить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що 10 липня 2001 року Глибоцька сільська рада видала заявнику державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №108463, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №177. В цьому правовстанов-люючому документі зазначено, що він виданий [PERSON] Ця обставина свідчить про те, що допущена описка в прізвищі заявника. Така описка перешкоджає [PERSON] розпоряд-жатись приватизованою нею земельною ділянкою. Тому заявник просить суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №108463, виданий 10 липня 2001 року Глибоцькою сільською радою, зареєстрований в Кни-зі записів державних актів на право приватної власності на землю за №177. У судовому засіданні [PERSON] підтримує заяву та просить суд задовольнити її. Представник Глибоцької сільської ради не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення заявника та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 10 липня 2001 року Глибоцька сільська рада видала [PERSON] дер-жавний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №108463, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №177 (а.с.3). З копії паспорту громадянина України серії СК №753450 від 24 грудня 1997 року (а.с.4) вбачається, що справжнім прізвищем заявника є «Бойовик». Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фак-ту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в пас-порті. Згідно з ч.1 ст.259 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З копії витягу з Державного земельного кадастру (а.с.6-8) вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий [PERSON] Ця обставина свідчить про те, що в правовстановлюючому документі допущена описка в прізвищі заявника, яка перешкоджає розпоряджатись приватизованою земельною ділянкою. З огляду на це суд вважає, що з метою усунення такої перешкоди належить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 02.01.2016 року помер [PERSON], [INFO], який є її рідним дядьком по лінії спорідненості матері- Тіткової ([PERSON]) [PERSON], [INFO], померлої 01.06.2003 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових заощаджень у Ощадбанку України. Спадкоємцем другої черги за законом є заявниця, інших спадкоємців не має. На теперішній час заявниця має намір оформити спадщину, однак виявилося, що відсутні свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] Тому заявниця просить у судовому порядку встановити факт родинних відносин з померлим рідним дідьком. Заявниця надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Торецької міської ради до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав. Вимогами\~ст. 256 ЦПК\~Кодексу України передбачено, що суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення майнових або інших прав громадян, зокрема відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Факт родинних відносин обґрунтований та доведений у судовому засіданні, також підтверджений матеріалами справи, а саме: копією паспорту заявника (а.с.5,6); копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.7); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8); копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с.10); копією свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON]Д.(а.с.9,11); копією довідки про проживання [PERSON] з [PERSON] по день його смерті (а.с.13). З огляду на викладене, проаналізувавши надані заявником докази у їх сукупності,суд приходить до висновку, про необхідність встановлення факту родинних відносин, оскільки встановлення факту необхідно заявниці для прийняття спадщини після смерті її дядька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 07 жовтня 2000 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 245. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З жовтня 2015 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають трьох синів: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КИ № 525785), [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КИ № 122599) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КИ № 095279). Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 07 серпня 2004 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 215. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. З жовтня 2015 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КИ № 004400). Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 14 грудня 2007 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 439. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З червня 2016 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з червня 2016 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 18 червня 2005 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 115. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. З 2014 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2014 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-КИ № 005163), який мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved