Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту, в обґрунтування якого вказав, що 29 грудня 2009 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір про кредит №2250, за яким останній отримав кредит у сумі 5000 грн. строком на 18 місяців під 50 % річних за користування ним. Забезпеченням виконання кредитного договору є договори поруки між позивачем та [PERSON], [PERSON] Згідно умов укладених Договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON] несуть солідарну відповідальність перед позивачем. КС «Подільська» свої зобовязання за договором виконала в повному обсязі, проте [PERSON] здійснював обслуговування кредиту неналежним чином,, внаслідок чого станом на 20.08.2015р. утворилась заборгованість 27631,94 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 29 грудня 2009 року між позивачем та [PERSON] укладено Договір про кредит №2250, за яким останній отримав кредит у сумі 5000 грн. строком на 18 місяців під 50 % річних за користування ним. В забезпечення виконання цього зобов'язання позивачем прийнято поручительство від [PERSON] та [PERSON], про що укладено договори поруки від 29 грудня 2009 року, за умовами якого (п.2.2.) поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні із боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій. 29 грудня 2009 року [PERSON] було видано кредитні кошти в сумі 5000 грн. Дані обставини підтверджуються кредитним договором №2250, договорами поруки від 29 грудня 2009 року, видатковим касовим ордером. Проте, відповідач свої зобовязання перед кредитною спілкою виконував неналежним чином, внаслідок чого КС «Подільська» у квітні 2012 року звернулась до суду із позовом і рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 червня 2012року з [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в солідарному порядку стягнуто на користь КС «Подільська» заборгованість, яка виникла станом на 22.03.2012р. в сумі 6368,10грн., з них непогашена частина кредиту 2958,00грн., відсотки за користування кредитом 2910,00грн., пеня-500,00грн. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредиту. Пунктом 8.2. Кредитного договору передбачено, що при порушенні терміну розрахунку Позичальник сплачує пеню в розмірі 0,5% за кожен день прострочення на суму залишку кредиту та несплачених відсотків. Станом на 20.08.2015р. утворилась заборгованість 27631,94грн., з них: 10097,72грн.- проценти; 13121,48грн.- пеня; 4412,74грн. - інфляція. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання (п.3ч.1ст.611 ЦК України). Частиною 1 статті 553 цього ж Кодексу передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В силу ст. 554 ч.ч.1,2 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами відповідно до графіку, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові № 6- 53 цс 14 від 17.09.2014 року зазначено, що сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Строк повного повернення кредиту відповідно до кредитного договору № 2250 від 29 грудня 2009 року настав 29 грудня 2012 року, позивач звернувся до суду з позовом до поручителів 27 серпня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку встановленого ст. 559 ЦК України, у звязку з чим позовні вимоги до поручителів [PERSON], [PERSON] за договором поруки №2250А, 2250Б від 29 грудня 2009 року задоволенню не підлягають, оскільки порука є припиненою. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати свій обовязок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконують умови кредитного договору № 2250 від 29 грудня 2009 р., що є підставою для стягнення суми заборгованості за відповідним кредитним договором. Тому на підставі викладених обставин слід стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 27631,94 грн. та судові витратив розмірі 276,32грн.

Outcome: approved