Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27.04.2021р. надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю. ЕС. АЙ» про стягнення страхового відшкодування та пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.05.2021р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№25). В обґрунтування позовних вимог представник позивачки адвокат Лихопьок Д.П. (діє за ордером від 26.04.2021р. - а.с. № 21) зазначав, що 10.06. 2020р. транспортний засіб МАН А23, р/н [NUMBER] (автобус) під час заїзду на місце стоянки скоїв зіткнення із транспортним засобом HONDA CR-V, р/н [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності, який стояв на зупинці по вул. Барикадна, 2 у м. Дніпрі, внаслідок чого вказаний транспортний засіб HONDA CR-V зазнав пошкоджень. Питання про дорожньо-транспортну пригоду 10.06.2020р. між позивачкою та винуватцем ДТП було врегульовано шляхом укладання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). У подальшому [PERSON] звернулася до ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», де був застрахований винуватець ДТП, для відшкодування матеріальної шкоди, завданої вищевказаним ДТП. [PERSON] було повідомлено, що сума страхової виплати на її користь дорівнює близько 20\~700 грн., але відповідна виплата буде здійснена після спливу трьох місяців. Після отримання Звіту про визначення вартості матеріального збитку, стало зрозумілим, що матеріальний збиток позивачці завдано не на суму у розмірі 20\~700 грн., а на суму у розмірі 23\~867грн.75коп. До теперішнього часу відповідач прострочує страхову виплату по відшкодуванню матеріального збитку, навіть по тій сумі, яка ним визначена (20\~700 грн.). По тексту позову представник позивачки також звертав увагу суду на те, що [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] , який є власником СТО «РІТ SТOP GARAGE», та за власні кошти відремонтувала свій автомобіль HONDA CR-V, р/н [NUMBER] . Згідно Заказу-наряду № 2127 від 21.09.2020р. вартість ремонтних робіт автомобіля позивачки складала - 43\~410 грн., яка і була сплачена позивачкою по квитанції від 21.09.2020р. На теперішній час автомобіль відновлений позивачкою у повному обсязі за власні кошти, але відповідач не виконав свої зобов`язання по виплаті грошових коштів по страховому відшкодуванню, тому посилаючись на ст.ст. 16, 526, 610, 611, 612 ЦК України та ст. 28, 29, п.36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~просив \~задовольнити \~позовні \~вимоги \~та стягнути\~ з\~ відповідача\~ \~на користь\~ \~позивачки \~вартість \~відновлювального ремонту\~у розмірі\~43\~410грн.\~та пеню\~за прострочення\~виплати страхового\~відшкодування у\~ розмірі\~1\~541грн.\~62коп. Відповідач \~ позовні\~ \~вимоги \~не \~визнав. 30.06.2021р. представником відповідача Головащенко К.Г. (діє\~на \~підставі \~ довіреності\~ від\~04.06.2021р.\~ а.с.\~№57\~) у відповідності\~ до\~положень ст.\~178\~ЦПК України подано відзив на позов, в якому представник відповідача зазначала,\~ \~що відповідно\~до п.\~22.1\~статті 22\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Звертала увагу суду на те, що страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до п.1 ст. 22, ст. 29, ст. 35, ст. 36 Закону. Також представник частково заперечуючи проти позовних вимог, виходила з того, що позивачкою при подачі позову не враховано суму ПДВ та франшизи, яка утримується відповідачем, а також не враховано коефіцієнт фізичного зносу деталей, що застосовується до нових деталей на її КТЗ (а.с.\~№ 30-57) У зв`язку з викладеним представник просила ухвалити рішення з урахуванням поданого відзиву. Правом подачі відповіді на відзив (ст. 179 ЦПК України) позивачка або її представник не скористалися. \~ Після\~отримання відзиву\~на \~позов 15.07.2021р.\~представником позивачки - адвокатом Лихопьоком Д.П. подано уточнення позовних вимог (у бік зменшення), де представник\~позивачки зауважував,\~що \~стороною позивачки\~ враховані\~ заперечення\~відповідача,\~які викладені\~по тексту\~відзиву,\~та оскільки\~у розрахунку\~до позову,\~позивачка не\~врахувала суму\~ПДВ та\~франшизи,\~яка утримується\~відповідачем,\~а також\~не врахувала\~коефіцієнт фізичного\~зносу деталей,\~що \~застосовується до\~нових деталей\~на \~її \~КТЗ,\~представник позивачки\~просив \~стягнути \~з \~відповідача \~ на\~ користь\~ [PERSON] \~вартість \~відновлювального ремонту\~ у\~ розмірі\~ 30\~167грн.\~40коп.\~та пеню\~за прострочення\~виплати страхового\~відшкодування у\~розмірі 1\~836грн.\~36коп. (а.с. № 61-63). Копія уточненої позовної заяви була направлена відповідачу та отримана 30.09.2021р.(а.с. № 66,67). Правом подачі відзиву (ст. 178 ЦПК України) представник відповідача не скористався. Суд, вивчивши матеріали справи, зміст заперечень стосовно позовних вимог, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення стосовно них, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги в редакції від 15.07.2021р. підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10.06. 2020р. транспортний засіб МАН А23, р/н [NUMBER] (автобус) під час заїзду на місце стоянки скоїв зіткнення із транспортним засобом HONDA CR-V, р/н [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності, який стояв на зупинці по вул. Барикадна, 2 у м. Дніпрі, внаслідок чого вказаний транспортний засіб HONDA CR-V зазнав пошкоджень (а.с. № 8). Питання про дорожньо-транспортну пригоду 10.06.2020р. між позивачкою та винуватцем ДТП було врегульовано шляхом укладання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). У подальшому [PERSON] звернулася до ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», де був застрахований винуватець ДТП, для відшкодування матеріальної шкоди, завданої вищевказаним ДТП (а.с. № 10). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, вбачається. що матеріальний збиток позивачці завдано не на суму у розмірі 20\~700 грн. (як визначалося страховою компанією) , а на суму у розмірі 23\~867грн.75коп. (а.с. № 11-15). До теперішнього часу відповідачем не сплачено страхове відшкодування ні на суму, яка визначена відповідачем (20\~700 грн.), ні на суму відповідно до Звіту від 24.07.2020р. (23\~867грн.75коп.). [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] , який є власником СТО «РІТ SТOP GARAGE», та за власні кошти відремонтувала свій автомобіль HONDA CR-V, р/н [NUMBER] . Згідно Заказу-наряду № 2127 від 21.09.2020р. вартість ремонтних робіт автомобіля позивачки складала - 43\~410 грн., яка і була сплачена позивачкою по квитанції від 21.09.2020р. (а.с. № 16). 08.12.2020р. представником позивачки - адвокат Єпрем`ян Л. було направлено на адресу відповідача досудову вимогу, у якій просив у визначені у вимозі терміни виплатити позивачці відшкодування за страховим випадком на реквізити, що були нею заявлені (а.с. № 17). 24.12.2020р. відповідач листом за вихідним надав відповідь на досудову вимогу, у якій повідомив, що ним прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та його виплата буде проведена відповідно до вимог чинного законодавства України. При цьому, відповідач зазначив, що з урахуванням вимог пункту 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після сплати страхового відшкодування, ними буде сплачено і пеню (а.с. № 19). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодження чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019р. у справі №676/518/17 дійшов наступного висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. З урахуванням того, що позивачка понесла витрати на відновлення свого КТЗ, а відповідач тривалий час не виплачував суму страхового відшкодування у розмірі 20\~667грн.54коп. (з урахуванням утримання ПДВ та франшизи), то відповідні витрати є матеріальними збитками (матеріальною шкодою), які виникли внаслідок завдання транспортному засобу позивачки пошкоджень у ДТП. Разом з тим, оскільки ДТП було оформлено європротоколом, а ліміт відповідальності відповідача у такому випадку за страховим полісом винуватця ДТП відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2015р. №3471 складає 50\~000 грн., то матеріальні збитки, пред`явлені позивачкою до стягнення, знаходяться у межах вказаного ліміту. Як зазначено вище, за Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, станом на 24.07.2020р. вартість матеріального збитку позивачки становила 23\~867грн.75коп. (а.с. № 11-15). З урахуванням утримання суми ПДВ та франшизи на користь позивачки мало би бути виплачено 20\~667 грн.54коп. матеріального збитку. Крім того, у Звіті про визначення вартості матеріального збитку коефіцієнт зносу визначено як 0,58. Згідно із Заказ-наряду № 2127 від 21.09.2020р. вартість матеріалів, які були використанні у відновленні КТЗ позивачки, у загальній сумі склали 31\~530 грн., а вартість робіт склала 11\~880 грн. Враховуючи коефіцієнт зносу 0,58 на деталі, що були замінені на КТЗ позивачки, то сума буде дорівнювати - 31\~530 грн. х 0,58 = 18\~287 грн.40коп. Таким чином,\~вартість майнової\~шкоди у\~вигляді \~відновлювального ремонту,\~з урахуванням\~коефіцієнту зносу\~деталей складає:\~11\~880\~грн.\~+\~18\~287\~грн.\~40\~коп.\~=\~30\~167грн.\~40коп.,\~яка і\~підлягає стягненню\~з \~відповідача \~на користь\~позивачки \~рішенням суду. Суд відхиляє заперечення представника відповідача, які нею були викладені по тексту відзиву на позов, оскільки, після ознайомлення з відзивом, 15.07.2021р. позивачка зменшила розмір позовних вимог. Стосовно позовних вимог про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~526\~ЦК України,\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з\~ст.\~612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки з урахуванням утримання суми ПДВ та франшизи на користь позивачки мало би бути виплачено 20\~667 грн.54коп. матеріального збитку, тому, позивачкою (при подачі 15.07.2021р. уточненого позову) здійснено новий розрахунок пені, за яким пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування складає суму - 1\~836грн.36коп. (розрахунок пені судом перевірено а.с. № 64). Підводячи підсумок вищевикладеному, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в редакції від 15.07.2021р. обґрунтовані, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги в редакції від 15.07.2021р. задоволено в повному обсязі, позивачка за Законом України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору при подачі позову, суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908грн., оскільки це мінімальна ставка судового збору на 2021р. за позовні вимоги матеріального характеру. Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що ці вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з огляду на таке. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ Із положень ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~ \~ \~ \~ Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~ Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. \~ \~ \~ \~ У постанові Верховного Суду від 11.11.2020р. у справі № 673/1123/15-ц (посилання на постанову Верховного Суду від 02.09.2020р. у справі № 329/766/18), а також у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зроблені висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі\~підтвердження обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено. Представник позивачки по тексту позову зазначає, що орієнтовний\~розмір судових витрат позивачки на професійну правничу допомогу складає 15\~000грн., втім жодного доказу понесення цих витрат (розрахунок наданих послуг, їх об`єм, акт прийняття виконаних робіт або квитанція про внесення певної суми коштів) позивачкою суду не надано ні в додатках до основної редакції позовних вимог, ні в додатках до уточненої 15.07.2021р. редакції позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved