Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

В позові зазначено, що на початку 2014 року, позивач дізнався, що відповідач, [PERSON] продає квартиру [ADDRESS], яку він отримав у спадок після своєї матері. Подивившись разом з дружиною зазначену квартиру, вони вирішили її придбати та домовилися з відповідачем щодо усіх істотних умов майбутньої угоди купівлі-продажу, зійшовшись на вартості спірної квартири в розмірі 85 000 грн. Оскільки на момент досягнення домовленості [PERSON] ще не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, то на підтвердження з боку позивача наміру придбати у квартиру, він сплатив останньому в рахунок майбутньої угоди 10000,00 грн., про що 09.02.2014р. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] була складена розписка. Згідно зазначеної розписки у випадку не вчинення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] [PERSON] зобов'язався протягом місяця повернути йому завдаток в розмірі 10000,00 грн. Крім того, ними, як сторонами майбутньої угоди купівлі-продажу, було визначено, що договір купівлі-продажу квартиру буде укладено та нотаріально посвідчено до 01.04.2014р. 17.02.2014р. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого він отримав у спадок квартиру [ADDRESS]. З цього моменту він почав збирати документи для оформлення та нотаріального посвідчення між ними договору купівлі-продажу зазначеної квартири. В цей період почав зростати курс долара США: спочатку - 10,0 грн., потім - 10,5 грн. за 1 долар США, а в квітні 2014 року його вартість складала вже 11,0 грн. за 1 долар США. В зв'язку з цим [PERSON] повідомив його, що за квартиру він має сплатити вже ні 85 000 грн., а 110 000 грн., або він розриває всі раніше досягнуті домовленості. Тоді він став вимагати, щоб відповідач повернув йому 10 000 грн., які він сплатив йому в рахунок майбутньої угоди купівлі-продажу, на що [PERSON] відповів відмовою, оскільки вважає, що ця сума є завдатком, який, на його думку, не повертається. Будь-які спроби вирішити цей спір та повернути свої гроші без звернення до суду виявилися марними, тому він вимушений був подати позов про стягнення з відповідача безпідставно отриманих ним грошей. У зв`язку з викладеним, просив суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти передані в якості авансу в розмір 10 000 грн., витрати на судовий збір в сумі 243,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 400,00 грн. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи позову. Відповідач та його представник заперечували проти позову вказували, що відповідно до розписки від 09 лютого 2014 року складеної сторонами в присутності свідків позивач передав відповідачу в якості завдатку в рахунок договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] 10000,00 грн. Оскільки вказана сума була передана в якості завдатку з метою забезпечення зобов'язання, то вона не підлягає поверненню позивачу. Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на початку 2014 року між сторонами було досягнуто домовленості, щодо укладання в майбутньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Після цього, 09 лютого 2014 року, позивач передав відповідачу 10 000 грн. в рахунок майбутньої купівлі квартири [ADDRESS], що підтверджується відповідною розпискою підписаною сторонами (а.с.7). Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Крім того, ці обставини визнані сторонами та не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Заперечення відповідача та його представника, що відповідно до розписки від 09 лютого 2014 року, що передана позивачем сума у розмірі 10 000 грн., є завдатком є необґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу квартири. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана відповідачу грошова сума в розмірі 10 000 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Також, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. зі сплати судового збору та 400 (чотириста) грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved