Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом: [PERSON] до Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, за заповітом. Позивач просить визнати право власності на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Славутич», площею 3 га., на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області, яка залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., в [ADDRESS]. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач відзиву не надав, подав заяву про розгляд справи без його представника. 23.11.2017 р. було відкрите провадження у справі; 20.12.2018 р. було проведене підготовче засідання. Справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., в [ADDRESS], залишилася спадщина, що складається з земельної частки (паю), що перебувала у колективній власності КСП «Славутич», площею 3 умовних гектар та розташована на території Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Відповідно до заповіту від 11.09.2000 р., [PERSON] заповіла все своє майно позивачу, [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON]. Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначається про перехід права власності на житловий будинок. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], виданого на ім'я спадкодавця 30.08.1997 р., не зберігся, що стало підставою для відмови у видачі органом нотаріату свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) Так як оригінал сертифікату на ім'я спадкодавця втрачений, вказане позбавляє спадкоємця можливості оформити право на спадщину. Позивач є спадкоємцем за заповітом, на даний час інших спадкоємців немає. Викладене підтверджується копіями: свідоцтва про одруження позивача щодо зміни прізвища; заповіту; свідоцтва про смерть спадкодавця; постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; повідомлення ГУ Держгеокадастру щодо видачі сертифікату, його реквізитів та вартості земельної ділянки; свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільські, селищні, міські ради є органом самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади. Частина 1, ст. 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Частинами 1, 3, ст. 5 ЦК передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За змістом п.п. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004 р.) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини. Як ч. 2, ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р., а в разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004 р.) або якщо вона була прийнята хоча б одним зі спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1, ст. 550 ЦК УРСР 1963 року визначено, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Судом встановлено, що позивач, після відкриття спадщини, вступив у володіння частиною спадкового майна, що залишилася після смерті його спадкодавця, інших спадкоємців немає, а тому вважається таким, що прийняв спадщину у повному обсязі, чим також набув право власності на земельний пай. Як слідує зі встановлених у судовому засіданні фактичних обставинах справи, що не були заперечені відповідачем, спадкове майно належало померлому, а позивач, який прийняв спадщину за заповітом, набув право власності на все майно та майнові права спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Зазначене обґрунтування узгоджується із правовою позицією викладеної в постанові ВС від 18.01.2018 р., по справі № 556/1354/15-ц. З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved