overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Тревел профешнл груп», треті особи [PERSON] та ТОВ «Дисконтний-центр туристичних путівок» про стягнення грошових коштів. В судовому засіданні 19.10.2016 року представником відповідача ТОВ «Тревел профешнл груп» було заявлено відвід головуючому по справі судді Румянцеву О.П., оскільки в нього є підстави вважати, що розгляд справи проводиться не обєктивно та упереджено, що полягає в безпідставному, на його думку, забезпеченні позову, а також у відмові в задоволенні клопотання про долучення до справи доказів. Вислухавши думку представника відповідача, яка підтримала свою заяву, а також думки представників позивача та третьої особи, які вважали заяву про відвід безпідставною та заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді. Заявлений відвід, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки винесення суддею ухвали про забезпечення позову від 05.08.2016 року, не є підставою для відводу судді, а інші доводи представника про порушення суддею норм ЦПК України при розгляді клопотання зводяться до її незгоди з прийнятим рішенням та не можуть слугувати підставою для задоволення відводу судді. Крім того, ухвала про забезпечення позову від 05.08.2016 року була предметом розгляду суду апеляційної інстанції, який своєю ухвалою від 12.09.2016 року відхилив апеляційну скаргу представника ТОВ «Тревел профешнл груп» та залишив зазначену увалу без змін. Не може слугувати підставою для відводу головуючого по справі і факт відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про долучення до справи доказів, оскільки відмова у задоволенні заявленого клопотання не може свідчити про необєктивність чи упередженість судді. Крім того, підставою для відмови в задоволенні зазначеного клопотання стало те, що зазначені докази були подані представником відповідача з порушенням вимог ч.1 ст.131 ЦПК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що в заявлене клопотання не містить обєктивних обставин, які б викликали сумнів в обєктивності та неупередженості судді, у звязку з чим у задоволенні заяви про відвід слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості . Представник відповідача заявив клопотання про забезпечення доказів, а саме витребування, у зв'язку зі складнощами його тримання, від позивача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» наступних доказів: оригінал так опію договору про відкриття валютного рахунку укладений між ПАТ «Всеукраїснький акціонерний банк» та [PERSON], оригінал та копію договору про відкриття позикового рахунку укоадений між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» та [PERSON], оригінал такопію заяви про видачу кредиту у валюті підписану [PERSON], копію завірену належним чином положення про умови кредитування фізичних осіб ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», яке діяло на момент надання кредиту у валюті станом на 30.05.2008 року, копії належним чином завірених висновків кредитного комітету та відповідних служб ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про можливість надання кредиту та фінансовий стан позичальника - [PERSON], копію належним чином завіреного розпорядження відділу бухгалтерського обліку щодо перерахування грошових коштів на рахунок [PERSON], копію належним чином завіреного положення про Дніпропетровську філію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», яке діяло на момент надання кредиту станом на 30.05.2008 року. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. У відповідності до ч.1 ст.137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Враховуючи той факт, що позивач не мають можливості надати суду докази в обґрунтування зазначених обставин, суддя, з метою повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, вважає за необхідне витребувати зазначені відомості від ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді вищезазначена цивільна справа. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року позов [PERSON]задоволено. Зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2009 року, на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/6 частин з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач [PERSON] подала апеляційну скаргу. Ухвалою судді судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року зазначену цивільну суду повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивач та представник відповідача не заперечували щодо ухвалення додаткового рішення. В силу п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, при зверненні до суду з позовом про зменшення розміру аліментів позивач сплатив 704,80 гривень судового збору, що підтверджується квитанцією (а.с.1). Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року позовні вимоги [PERSON]до [PERSON]задоволено, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді вищезазначена цивільна справа. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності задовольнити частково. Не погодившись із вказаним рішенням, [PERSON] подав апеляційну скаргу. Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року зазначену цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору. В силу п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, при зверненні до суду з позовом позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень за вимогу немайнового характеру та 2800,00 гривень за вимогу майнового характеру (а.с.1-3). Рішенням суду було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] та лише встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі своєю бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою [ADDRESS] на час відкриття спадщини. Так в мотивувальній частині вказаного рішення суду зазначено, що з огляду на те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду із вимогою немайнового характеру про встановлення факту постійного проживання. Проте, судом під час ухвалення рішення у його резолютивній частині не було зазначено про розподіл судових витрат. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 840,80 гривень, сплачений позивачем за вимогу немайнового характеру про встановлення факту постійного проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді вищезазначена цивільна справа. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 40345,83 гривень, витрати на оплату виконаних послуг з оцінки вартості матеріальних збитків Приватним підприємством «Експерт Борисфен» у розмірі 4000,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 640,00 гривень. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. Не погодившись зі вказаним рішенням, відповідач [PERSON] подав апеляційну скаргу. Ухвалою судді судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року зазначену цивільну суду повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення недоплаченого судового збору. Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В силу п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, при зверненні до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненою пошкодженням майна, [PERSON] сплатила судовий у розмірі 640 гривень, за одну з заявлених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Приймаючи вказану позовну заяву, суд не звернув увагу на правильність суми сплаченого судового збору та не зобов'язав позивача його доплатити за вимогу немайнового характеру, а в подальшому при ухваленні рішення не вирішив питання про стягнення недоплаченого судового збору. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді вищезазначена цивільна справа. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] , ДМР, треті особи ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Любимівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР про визнання недійсним та скасування рішень, записів про реєстрацію задоволено. 13 січня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі та ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат в частині понесених витрат на оплату проведення судової земельно-технічної експертизи. Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Разом із цим, питання щодо розподіл судових витрат рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року вирішено не в повному обсязі. Так, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та призначено у цивільній справі судову земельно-технічну експертизу, оплату за проведення якої, у відповідності до ч. 4 ст. 139 ЦПК України покладено на позивача [PERSON] . На виконання визначеної ухвали суду Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз складено висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №5285/5286-19 по цивільній справі №206/1480/19, загальна вартість за виконання якої, згідно з актом здачі-приймання висновку експерта склала 10\~554,54 гривні (а. с. 19-43). В силу п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] , ДМР, треті особи ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Любимівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР про визнання недійсним та скасування рішень, записів про реєстрацію задоволено, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті проведеної експертизи солідарно покласти на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді вищезазначена цивільна справа. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», [PERSON] , про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та франшизи задоволено. 06 грудня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі про розподіл судових витрат в частині понесених витрат на оплату проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Позивач, його представник та відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Разом із цим, питання щодо розподілу судових витрат рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року вирішено не в повному обсязі. Так, ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2021 року задоволено клопотання представника позивача та призначено у цивільній справі транспортно-товарознавчу експертизу, оплату за проведення якої, у відповідності до ч. 4 ст. 139 ЦПК України покладено на позивача [PERSON] . На виконання визначеної ухвали суду Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз складено висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 4521-21 по цивільній справі №206/2026/21, загальна вартість за виконання якої, згідно з актом здачі-приймання висновку експерта склала 8237,28 гривень (а. с. 183-200). В силу п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», [PERSON] , про стягнення недоплаченого страхового відшкодування та франшизи, задоволено, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті проведеної експертизи покласти на відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді цивільна справа за заявою ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію та водовідведення. 22.04.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ по справі №2-н-723/11 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ «Дніпроенерго» заборгованості за теплову енергію, водопостачання та водовідведення в сумі 22955,47 грн. та судових витрат у сумі 144,78 грн. 25.06.2014 року в Самарському ВДВС Дніпропетровського МУЮ при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження по виконанню судового наказу від 22.04.2011 року було встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа направлялась стягувачу поштою 07.07.2013 року. На підставі вищевикладеного заявник просить суд видати дублікат судового наказу від 07.08.2012 року по справі №2-н/723/11 про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» заборгованості за теплову енергію, водопостачання та водовідведення. В судове засідання на слухання по справі сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі, що не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст.370 Цивільного процесуального кодексу України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав. Так, заявник посилається на обставини видачі дублікату судового наказу від 22.04.2011 року, однак в прохальній частині просить видати дублікат судового наказу від 07.08.2012 року, що не відповідає дійсним обставинам. В порядку визначеному ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, з посиланням на те, що саме вона оплачувала вартість двох судових експертиз, тому просить стягнути відповідні судові витрати з позивача [PERSON] на її користь. До заяви додано оригінал квитанції. За змістом ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання з'явилися відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], підтримали заяву. Позивач та її представник не з'явилися, повідомлялися належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви. Змістом ч. 1, 2 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. ст. 79, 86 ЦПК України, до судових витрат належать витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Із матеріалів справи вбачається, що за клопотанням [PERSON] судом 09.07.2013 року було призначено судову автотехнічну експертизу, оплату попередньо покладено на [PERSON] Експертиза була проведена, [PERSON] надавала суду як копію квитанції (а.с. 62), так і згодом - оригінал на суму 675,36 грн. (а.с. 72), що залишилось поза увагою суду при постановленні рішення. Також 27 грудня 2013 року за клопотанням [PERSON] була призначена судова автотехнічна експертиза, оплата попередньо покладена на [PERSON] Проте після проведення експертизи [PERSON], пославшись на скрутне матеріальне становище, її не оплатила, натомість дану експертизу побажала оплатити відповідач [PERSON] Оригінал квитанції про оплату в розмірі 2350,08 грн. було надано суду відповідачем лише із заявою про ухвалення додаткового рішення. Таким чином, рішення про відмову в позові ухвалено на користь [PERSON], її витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, склали 675,36+2350,08=3025,08 (грн.), що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved