Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 17230 грн. 90 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 03 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого -позивач надав відповідачеві кредит у сумі 360 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 30 листопада 2017 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 17230 грн. 90 коп., в тому числі: -заборгованість за кредитом 196 грн. 27 коп.; -заборгованість за відсотками за користування кредитом 13026 грн. 50 коп.; -заборгованість за пенею та комісією 2949 грн. 52 коп.; -штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп.; -штраф (процентна складова) 808 грн. 61 коп. Позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому змушений звертатися до суду та вимагає від відповідача сплатити заборгованість по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши разом з позовною заявою клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечив проти позовних вимог, прохав застосувати строк позовної давності, оскільки відповідачеві кредитна картка була видана 03 липня 2007 року, відповідач 03 березня 2009 року погасив заборгованість у сумі 200 грн., після чого жодних оплат по картці не проводив, у звязку із чим з 03 березня 2012 року позивач мав трирічний строк для захисту майнового права, однак до суду звернувся більш ніж через 4 роки. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та відмові в задоволенні клопотання представника відповідача за наступних підстав. Виходячи із клопотання представника відповідача щодо застосування строків позовної давності до вказаних правовідносин, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це\~строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг\~строку\~\~починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з\~ст. 261 ЦК України\~перебіг\~позовної давності\~\~починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Із вищенаведеного вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Беручи до уваги те, що відповідач 20 серпня 2015 року здійснив останній платіж за договором (а. с. 6), після чого погашення чергових платежів не здійснювалося, з вказаного моменту у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникло право на подачу позовної заяви про стягнення заборгованості, яку було подано позивачем до суду 27 грудня 2017 року (а. с. 1). Оскільки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було подано позовну заяву до спливу трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права у визначений законом строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 03 липня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредит у сумі 360 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ( а. с. 8-14). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] становить 17230 грн. 90 коп., в тому числі: -заборгованість за кредитом 196 грн. 27 коп.; -заборгованість за відсотками за користування кредитом 13026 грн. 50 коп.; -заборгованість за пенею та комісією 2949 грн. 52 коп.; -штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп.; -штраф (процентна складова) 808 грн. 61 коп. (а с. 5-7). У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд приймає до уваги всі обставини справи в їх сукупності, а саме явна невідповідність наслідків порушення зобовязання, принципи розумності та справедливості, вважає можливим визначити розмір, який підлягає стягненню неустойки (пені та штрафів) в розмірі 250 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. (а. с. 21), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволеної вимоги. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач не виконувала належним чином зобовязань за кредитним договором, позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial