Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON]. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення в суд сторона позивача вказувала, що 09 серпня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» - з одної сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений кредитний договір №CL-500/038/2007, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі. На забезпечення виконання основного зобов'язання, позичальник надав в заставу банку автомобіль марки «Nissan Note», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак як зазначає представник позивача, [PERSON] порушив умови укладеного договору, у зв'язку з чим у позичальника утворилась заборгованість та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до нотаріуса, яким вчинено виконавчий напис, що в подальшому був пред'явлений до примусового виконання. Державним виконавцем другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було накладено арешт на заставлений автомобіль та оголошено заборону його відчуження. В подальшому між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було досягнуто згоди щодо реалізації позасудовим шляхом заставленого майна. Однак не зважаючи на звернення сторони стягувача до відділу виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого документу, накладений арешт скасований не був. Виходячи з викладеного, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось з даним позовом до суду, в якому сторона просила скасувати арешт та оголошений розшук, вжиті до майна боржника. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відкрите судове засідання з'явилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав, не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення сторін за суттю спору, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що на забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором №CL-500/038/2007, 09 серпня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» - з одної сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір застави транспортного засобу - «Nissan Note», 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на праві приватної власності. [PERSON] порушив умови укладеного договору, у зв'язку з чим у позичальника утворилась заборгованість та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до нотаріуса. Приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО [PERSON] було вчинено виконавчий напис від 20 серпня 2013 року, реєстраційний №6187, яким вимоги стягувача задоволено. Виконавчий документ був пред'явлений до виконання. При виконанні грошового зобов'язання сторони дійшли згоди щодо реалізації заставного майна в позасудовому порядку та вирішення питання про погашення кредиту. Проте сторонами було встановлено, що при виконанні вказаного виконавчого напису, постановою №ВП №39653782 другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 20 вересня 2013 року накладено арешт на спірний автомобіль та оголошено заборону на його відчуження. 25 лютого 2014 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулась до другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою про повернення виконавчого документу стягувачеві. 11 квітня 2014 року державним виконавцем другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ухвалено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Але питання про скасування накладеного арешту та оголошеної заборони на відчуження майна залишилось невирішеним. У зв'язку з цим реалізація заставленого майна виявилась неможливою. Пунктом 1 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось, або здійснювалось частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Згідно пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 №512/5, передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо). Наведені положення Інструкції не суперечать статтям 47, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження» і не встановлюють обов'язку органу державної виконавчої служби зняти арешт з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу. Але в той же час, норми Закону України «Про виконавче провадження» не виключають можливості зняття арешту з майна, належного боржнику, при поверненні виконавчого документа стягувачу. Так, стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок та випадки зняття арешту з майна. Частиною 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом. Оскільки у даному випадку підстави для зняття арешту з майна, передбачені частинами 3,4 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні, арешт з майна боржника може бути знятий в судовому порядку згідно частини 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий документ повернутий стягувачу за його заявою і необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту відпала. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та звільнення спірного майна з-під арешту зі спірного майна.

Outcome: approved