Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

В позові [PERSON] зазначив, йому на праві власності належить автомобіль марки ВАЗ, модель 21101, загальний легковий седан чорного кольору, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. На теперішній час позивач має намір продати зазначений автомобіль, однак під час подачі документів на зняття автомобіля з обліку до територіального сервісного центру №2344 МВС в Запорізькій області зясувалось, що постановою державного виконавця Василівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області від 19 жовтня 2007 року на автомобіль було накладено арешт. Звернувшись до Василівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області із заявою про надання інформації щодо арешту автомобіля отримано відповідь про те, що надати інформацію відносно арешту, накладеного 19 жовтня 2007 року є неможливим, оскільки інформація щодо надходження виконавчих документів стосовно [PERSON] до 2012 року знищена, а після 2012 року відсутня. Також відсутня можливість звільнити майно з-під арешту та запропоновано з цього питання звернутись до суду. Позивачу відомо, що постановою Василівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2002 року у справі № 2-986 з [PERSON] на користь його колишньої дружини [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. Після набрання чинності постанови суду, [PERSON] звернулась із виконавчим листом до Василівського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області, де було відкрито виконавче провадження. У 2007 році за боржником [PERSON] існувала заборгованість з виплати аліментів та за заявою стягувача [PERSON] було накладено арешт на майно [PERSON] В подальшому заборгованість з аліментів позивачем було погашено та вирішено питання між [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку, після чого остання подала заяву про повернення виконавчого листа. Виконавче провадження було закрито на підставі заяви стягувача [PERSON] про повернення виконавчого листа, однак арешт автомобіля скасований не був. На теперішній час стягувач [PERSON] претензій до [PERSON] з приводу сплати аліментів не має, але звільнити автомобіль з-під арешту можливо лише в судовому порядку. Позивач вказує, що в звязку з тим, що на сьогоднішній день Василівський РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області не може самостійно скасувати арешт через відсутність будь-якого виконавчого провадження, він вимушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд зняти арешт з автомобіля марки ВАЗ, модель 21101, загальний легковий седан чорного кольору, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], накладений постановою відділу Державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області від 19 жовтня 2007 року. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача - Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області в судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності\~є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ номер 524475, виданого територіальним сервісним центром №2344 МВС в Запорізькій області, належить автомобіль марки ВАЗ модель 21101, загальний легковий седан чорного кольору, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). Згідно повідомлення Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 19 січня 2017 року №157, будь-які виконавчі документи відносно [PERSON] на виконання відділу не надходили, надати інформацію, щодо надходження виконавчих документів у період до 2012 року не є можливим, оскільки відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274/5 від 25 грудня 2008 року Міністерством юстиції України, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів завершених виконавчих проваджень становить три роки, після чого вони підлягають знищенню (п.9.9), а тому позивачу було рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом (а.с.8). Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №52802175 від 11 липня 2017 року, виданого Запорізькою філією державного підприємства «Національні інформаційні системи», за [PERSON] в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна інформація відсутня (а.с.9). Згідно постанови Василівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2002 року у справі № 2-986 з [PERSON] на користь відповідача у справі [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] (а.с.10). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час на виконанні Василівського РВ ДВС ГУТУЮ в Запорізькій області відсутнє виконавче провадження відносно позивача [PERSON], а отже, перестали існувати підстави для арешту майна позивача, враховуючи конституційний принцип непорушності права власності особи, визнання відповідачем [PERSON] позову, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на належне йому на праві власності майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з вищевказаного рухомого майна.

Outcome: approved