Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт перебування на утриманні [PERSON] з 1993 року по день його смерті [INFO]. В обґрунтування своєї заяви вказує, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частка квартири [ADDRESS], інша частина квартири належить їй. З 02 лютого 1965 року по 06 грудня 1984 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак, і після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім'єю, як подружжя. В 1993 році вона досягла пенсійного віку і з того часу перебувала на утриманні [PERSON], постійним і основним джерелом для існування була заробітна плата останнього. При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у прийнятті документів для оформлення спадщини після смерті [PERSON], оскільки факт перебування на утриманні не підтверджено. Встановлення даного факту необхідне їй для оформлення спадкових прав. Представник заявниці - адвокат Віхерко Н.О. в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У відповідності до п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В силу ст. 531 ЦК УРСР 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. У п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказано, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним ( ст. 531 Цивільного кодексу України) не менше одного року. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівським районним відділом РАГС 18 листопада 1997 року. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частина квартири [ADDRESS], що належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24 жовтня 1994 року Старокостянтинівським цукровим заводом згідно з розпорядженням від 03 жовтня 1994 року за № 17 та зареєстрованого Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № [NUMBER]. Власником іншої частини даної квартири вказана [PERSON] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 06 грудня 1984 року Старокостянтинівським районним відділом запису актів громадянського стану Хмельницької області, 06 грудня 1984 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] У довідці (Ф-7) «Про сумісну реєстрацію до дня смерті», виданій Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств від 06 червня 2016 року за № [NUMBER], вказано, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] спільно з дружиною [PERSON] Як вбачається з листа відмови приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області від 08 червня 2016 року за № 199/01-16, спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO], не заведена. У відповідності до повідомлення Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 10 червня 2016 року за № 15/І-6, [PERSON] з 12 травня 1993 року одержує пенсію за віком. В період з 1995 року по 1997 рік перебувала на обліку та отримувала пенсію в управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районної державної адміністрації. Старокостянтинівським районним трудовим архівом надано архівну довідку № 321-І від 14 червня 2016 року на [PERSON] із зазначенням його заробітної плати за 1994-1997 року під час роботи в ВСАТ «Зоря». З аналізу вищевказаних довідок вбачається, що дохід [PERSON] в порівнянні з доходом [PERSON] є більшим. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що заявниця [PERSON] після виходу на пенсію з 1993 року по 1997 рік дійсно перебувала на утриманні [PERSON] Хоча вони розлучилися, однак, продовжували проживати разом, як одна сім'я, до дня смерті [PERSON] Проаналізувавши всі докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], якій на день смерті [PERSON] було 59 років, проживала разом з ним з 1993 року і до його смерті, дохід померлого був більшим, тому заява [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню.

Outcome: approved