Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач вказував на те, що 2 липня 2014 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, за яким він надав їй у борг кошти у розмірі 33266 грн. строком до 1 серпня 2014 року. Посилаючись на те, що зобов'язання відповідачка не виконала, позивач просив суд стягнути з останньої 33266 грн. боргу, 332 грн. 66 коп. судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, 2 липня 2014 року відповідачкою [PERSON] було надано розписку про отримання нею від позивача [PERSON] грошових коштів у розмірі 33266 грн. із строком повернення 1 серпня 2014 року. Частина 2 ст.1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка від 2 липня 2014 року свідчить про їх укладення відповідно до вимог ст.1046 ЦК України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved