Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

В серпні 2016 року Приватне підприємство «Землі Донбасу 2005» (далі ПП «Землі Донбасу 2005») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним розірвання договорів оренди землі та укладання нових договорів оренди землі. Зазначало, що 03.12.2007 року ПП «Землі Донбасу 2005», як орендар, уклало 7 договорів оренди землі на різні строки їх дії, зокрема: - з орендодавцем [PERSON] на оренду земельної ділянки кадастровий номер 1422783600:06:000:0190, яка належить їй на підставі державного акту ЯД № 125141 від 30.10.2007 року № 010716000323; - з орендодавцем [PERSON] на оренду земельної ділянки кадастровий номер 1422783600:03:000:0128, яка належить їй на підставі державного акту ДН № 085263 від 26.08.2004 року № 010401410072; - з орендодавцем [PERSON] на оренду земельної ділянки кадастровий номер 1422783600:03:000:0128, яка належить їй на підставі державного акту ДН № 085244 від 08.12.2004 року за № 010401410073; - з орендодавцем [PERSON] на оренду земельної ділянки кадастровий номер 1422783600:03:000:0132, , яка належить йому на підставі державного акту ДН № 085244 від 08.12.2004 року за № 010401410073; - з орендодавцем [PERSON] на оренду земельної ділянки кадастровий номер 1422783600:06:000:0189, яка належить їй на підставі державного акту ЯД № 125142 від 02.08.2003 року за № 010716000045; - з орендодавцем [PERSON] на оренду земельної ділянки кадастровий номер 1422783600:06:000:0139; - з орендодавцем [PERSON] на оренду земельної ділянки кадастровий номер 1422783600:06:000:0289. Всі договори оренди були зареєстровані у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». 01.07.2014 року відповідач [PERSON], перебуваючи на посаді директора ПП «Землі Донбасу 2005», розірвав договори оренди землі укладені 03.12.2007 року між ПП «Землі Донбасу 2005» та вищезазначеними 7 орендодавцями. Посилаючись на те, що: - відповідно до статуту ПП «Землі Донбасу 2005» директор підприємства в межах своєї компетенції розпоряджається майном Підприємства, включаючи фінансові кошти, за наявності письмового рішення Засновника; укладає господарсько-правові угоди, що не перевищують 2 000 грн.; - відповідач [PERSON] розірвав укладені 03.12.2007 року договори оренди землі без повідомлення Засновника підприємства та його письмової згоди, тобто всупереч Статуту підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем; - розірвання договорів оренди землі відповідачем здійснено в порушення статті 207 ЦК України, ці дії відповідача порушують права ПП «Землі Донбасу 2005» щодо поновлення договорів оренди землі та право користування спірними земельними ділянками; - звільнившись 25.07.2014 року з посади директора ПП «Землі Донбасу 2005», відповідач [PERSON], діючи від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Стара кузня» (далі ТОВ «Стара кузня»), з тими ж орендодавцями уклав нові договори оренди землі; - ПП «Землі Донбасу 2005», не будучи повідомленим про розірвання договорів оренди землі, до червня 2016 року продовжувало користуватись спірними земельними ділянками та сплачувати орендодавцям орендну плату; - згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки орендодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON] орендує ТОВ «Стара Кузня» на підставі договору оренди землі від 24.12.2015 року; проте розірвання договорів оренди між цими орендодавцями та ПП «Землі Донбасу 2005» в установленому законом порядку не зареєстровано, а тому державна реєстрація нових договорів оренди землі з ТОВ «Стара Кузня» є незаконною; - договір оренди землі між орендодавцем [PERSON] та ТОВ «Стара Кузня» в Державному реєстрі речових прав не зареєстровано і відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки у ТОВ «Стара Кузня» не виникло, належним орендарем земельної ділянки є ПП «Землі Донбасу 2005», позивач просив: - визнати розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] недійсними; - визнати укладання договорів оренди землі від 24.12.2015 року між орендарем ТОВ «Стара Кузня» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] недійсними (а.с. 1-5 т. 1). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2017 року позовні вимоги ПП «Землі Донбасу 2005» задоволено. Визнано розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] недійсними. Визнано укладання договорів оренди землі від 24.12.2015 року між орендарем ТОВ «Стара Кузня» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] недійсними. Стягнуто з [PERSON] на користь ПП «Землі Донбасу 2005» в особі директора [PERSON] сплачений ним судовий збір в сумі 1\~378 грн. (а.с. 180-183 т. 1). В апеляційній скарзі відповідач [PERSON], посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПП «Землі Донбасу 2005» (а.с. 199 205 т. 1). В судовому засіданні апеляційного суду відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 21 березня 2017 року, доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Представник позивача ПП «Землі Донбасу 2005» - адвокат [PERSON], який діє від імені ПП «Землі Донбасу 2005» на підставі договору про представництво від 13 березня 2017 року, проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм 09 березня 2017 року повісток про явку до суду 21 березня 2017 року (а.с. 10 16 т. 2), в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили і відповідно до частини 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що вони не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення. До такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного: Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 3.12.2007 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ПП «Землі Донбасу 2005», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ПП «Землі Донбасу 2005» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 9,22га, кадастровий номер 1422783600:03:000:0128, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 10 років; договір оренди зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007 р., про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 040716000013 (а.с. 12-13 т. 1). 3.12.2007 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ПП «Землі Донбасу 2005», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ПП «Землі Донбасу 2005» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 7,7417га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0189, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 10 років; договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007 р., про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 04071600005 (а.с. 14-15 т. 1). 3.12.2007 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ПП «Землі Донбасу 2005», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ПП «Землі Донбасу 2005» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 15,9898га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0190, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 10 років. Договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007 р., про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 04071600006 (а.с. 16-17 т. 1). 3.12.2007 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ПП «Землі Донбасу 2005», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передав ПП «Землі Донбасу 2005» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 9,19 га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0132, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 10 років; договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007 р., про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 040716000012 (а.с. 24-25 т. 1). 3.12.2007 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ПП «Землі Донбасу 2005», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ПП «Землі Донбасу 2005» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 9,22га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0128, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 10 років; договір зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.12.2007 р., про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 040716000008 (а.с. 26-27 т. 1). 04.04.2011 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ПП «Землі Донбасу 2005», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передав ПП «Землі Донбасу 2005» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 8,4515га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0139, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 6 років; відомості щодо реєстрації договору у Державному реєстрі земель у договорі відсутні (а.с. 19-20 т. 1). 21.11.2012 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ПП «Землі Донбасу 2005», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передав ПП «Землі Донбасу 2005» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 7,680га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0289, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 6 років; відомості щодо реєстрації договору у Державному реєстрі земель у договорі відсутні (а.с. 22-23 т. 1). В усіх зазначених договорах оренди в пункті 37 передбачено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до пункту 38 зазначених договорів оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. 01.07.2014 р. між орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та ПП «Землі Донбасу 2005», від імені якого діяв директор [PERSON], з кожним з орендодавців до договорів оренди землі були укладені окремі додаткові угоди, згідно яких відповідно до статей 31, 32 Закону України «Про оренду землі» та пункту 38 договору оренди землі (далі Договір) сторони прийшли згоди про припинення Договору шляхом його розірвання за погодженням сторін з дати реєстрації цієї додаткової угоди (пункт 1). Пунктом 2 кожної з таких угод передбачено, що орендар не пізніше наступного робочого дня з дати набуття чинності цієї додаткової угоди передає (повертає) орендодавцю земельну ділянку за актом приймання-передачі (повернення) земельної ділянки у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Згідно пункту 4 додаткових угод додаткова угода набирає чинності після її підписання сторонами та державної реєстрації (а.с. 108, а.с. 109а, а.с. 111, а.с. 116 119 т. 1). Згідно окремих по кожній земельній ділянці актів приймання - передачі (повернення) земельної ділянки від 01.07.2014 р., підписаних з одного боку - орендодавцем, а з іншого - орендарем ПП «Землі Донбасу 2005», від імені якого діяв директор [PERSON], орендар передав (повернув), а орендодавець прийняв земельну ділянку: орендодавець [PERSON] прийняла земельну ділянку площею 18,40 га, кадастровий номер 1422783600:03:000:0127 (а.с. 112 т. 1); орендодавець [PERSON] прийняла земельну ділянку площею 7,7417га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0189 (а.с. 114 т. 1); орендодавець [PERSON] прийняла земельну ділянку площею 15,98 га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0190 (а.с.107 т. 1); орендодавець [PERSON] прийняв земельну ділянку площею 9,19га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0132 (а.с. 113 т. 1); орендодавець [PERSON] прийняла земельну ділянку площею 9,22га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0128 (а.с. 109 т. 1); орендодавець [PERSON] прийняв земельну ділянку площею 8,4515га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0139 (а.с. 115 т. 1); орендодавець [PERSON] прийняв земельну ділянку площею 7,680га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0289 (а.с. 110 т. 1). 24.12.2015 р. ці ж орендодавці уклали нові договори оренди землі з новим орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Стара кузня» (далі ТОВ «Стара кузня»), від імені якого діяв директор [PERSON], якому передали в оренду ці ж земельні ділянки: 24.12.2015 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Стара кузня», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ТОВ «Стара кузня» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 18,4032га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0127, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 20 років (а.с. 139). 24.12.2015 р. складено акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець [PERSON] передала, а орендар - ТОВ «Стара кузня» в особі директора [PERSON] прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 140 т. 1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.02.2016 р. державна реєстрація договору оренди здійснена 12.02.2016 р. (а.с. 141 т. 1). 24.12.2015 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Стара кузня», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ТОВ «Стара кузня» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 7,7417га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0189, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 20 років (а.с. 130 т. 1). 24.12.2015 р. складено акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець [PERSON] передала, а орендар - ТОВ «Стара кузня» в особі директора [PERSON] прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 131 т. 1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25.02.2016 р. державна реєстрація договору оренди здійснена 22.02.2016 р. (а.с. 132 т. 1). 24.12.2015 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Стара кузня», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ТОВ «Стара кузня» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 15,9898га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0190, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 20 років (а.с. 142 т. 1). 24.12.2015 р. складено акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець [PERSON] передала, а орендар - ТОВ «Стара кузня» в особі директора [PERSON] прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 143 т. 1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25.02.2016 р. державна реєстрація договору оренди здійснена 22.02.2016 р. (а.с. 144 т. 1). 24.12.2015 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Стара кузня», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передав ТОВ «Стара кузня» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 9,193га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0132, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 1 рік (а.с. 136 т. 1). 24.12.2015 р. складено акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Стара кузня» в особі директора [PERSON] прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 137 т. 1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.02.2016 р. державна реєстрація договору оренди здійснена 12.02.2016 р. (а.с. 138 т. 1). 24.12.2015 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Стара кузня», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передала ТОВ «Стара кузня» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 9,2184га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0128, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 1 рік (а.с. 133 т. 1). 24.12.2015 р. складено акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець [PERSON] передала, а орендар - ТОВ «Стара кузня» в особі директора [PERSON] прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 134 т. 1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25.02.2016 р. державна реєстрація договору оренди здійснена 22.02.2016 р. (а.с. 135 т. 1). 24.12.2015 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Стара кузня», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передав ТОВ «Стара кузня» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 8,4515га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0139, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 20 років (а.с. 145 т. 1). 24.12.2015 р. складено акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Стара кузня» в особі директора [PERSON] прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 146 т. 1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.02.2016 р. державна реєстрація договору оренди здійснена 11.02.2016 р. (а.с. 147 т. 1). 24.12.2015 р. між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Стара кузня», як орендарем, був укладений договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] передав ТОВ «Стара кузня» в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 7,680га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0289, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, строком на 20 років (а.с. 148 т. 1). 24.12.2015 р. складено акт приймання-передачі земельної ділянки, згідно якого орендодавець [PERSON] передав, а орендар - ТОВ «Стара кузня» в особі директора [PERSON] прийняв зазначену земельну ділянку (а.с. 149 т. 1). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 16.02.2016 р. державна реєстрація договору оренди здійснена 11.02.2016 р. (а.с. 150 т. 1). Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним розірвання договорів оренди землі та укладення нових договорів оренди землі, суд першої інстанції послався на норми статей 651, 792, 203, частини 2 статті 207, статей 229, 230 ЦК України та виходив з того, що: - згідно Статуту ПП «Землі Донбасу 2005» директор підприємства [PERSON] не мав повноважень щодо розірвання договорів оренди землі; - уклавши з орендодавцями додаткові угоди про розірвання договорів оренди землі, директор ПП «Землі Донбасу 2005» [PERSON] не повідомив про розірвання договорів оренди засновника ПП «Землі Донбасу 2005»; - після укладання додаткових угод про розірвання договорів оренди ПП «Землі Донбасу 2005» продовжувало користуватися земельними ділянками та сплачувало орендодавцям орендну плату, що свідчить про недотримання сторонами умов додаткової угоди та про відсутність волевиявлення орендаря та орендодавців на розірвання договорів оренди; - на час укладання додаткових угод про розірвання договорів оренди підстави для розірвання договорів оренди, передбачені цими договорами або чинним законодавством, були відсутні; - відповідач [PERSON], не маючи повноважень на розірвання договорів оренди від імені ПП «Землі Донбасу 2005», та уклавши з цими ж орендодавцями через певний час договори оренди цих же земельних ділянок від імені ТОВ «Стара кузня», ввів орендодавців в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а орендодавці помилилися щодо обставин, які мають істотне значення. З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо, до них суд дійшов порушивши норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права, якщо ці порушення призвели до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції Згідно позовної заяви предметом позову по цій справі є визнання недійсними: - розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто додаткових угод від 01.07.2014 р.; - укладання договорів оренди землі від 24.12.2015 року між орендарем ТОВ «Стара Кузня» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 1-5 т. 1). Дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, є правочином (частина 1 ст. 202 ЦК України). Відповідно до частини 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до пункту 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Відповідно до статті 13 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Тобто сторонами договору оренди землі є орендодавець та орендар. Згідно оспорюваних ПП «Землі Донбасу 2005» правочинів щодо розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 року, тобто додаткових угод від 01.07.2014 р. до договорів оренди, їх сторонами є ПП «Землі Донбасу 2005» (орендар) та орендодавці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Проте позивачем ПП «Землі Донбасу 2005» позовні вимоги про визнання зазначених правочинів недійсними заявлені лише до [PERSON], який при укладенні додаткових угод від 01.07.2014 року діяв як представник ПП «Землі Донбасу 2005». Інша сторона правочинів щодо розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 р., а саме, орендодавці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є субєктами спірних правовідносин і щодо права володіння майном яких виник спір, як відповідачі позивачем до участі у справі не залучені і позовні вимоги до них не заявлені. Сторонами оспорюваних ПП «Землі Донбасу 2005» правочинів щодо укладання договорів оренди землі від 24.12.2015 року є ТОВ «Стара Кузня» (орендар) та орендодавці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ці сторони договорів оренди від 24.12.2015 року позивачем до участі у справі як відповідачі також не залучені. Якщо орендодавці залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, то новий орендар спірних земельних ділянок ТОВ «Стара кузня» до участі у справі взагалі не залучений, про що обґрунтовано зазначає відповідач в апеляційній скарзі. Доводи представника позивача [PERSON] про те, що спір щодо користування земельними ділянками фактично виник між ПП «Землі Донбасу 2005» та відповідачем [PERSON], що орендодавців спір фактично не стосується, є необгрунтованими. Визнання правочинів недійсними тягне за собою наслідки, встановлені статтею 216 ЦК України, саме для сторін правочину, тобто по цій справі: - за правочинами щодо розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 р. як для ПП «Землі Донбасу 2005», так і для орендодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - за правочинами від 24.12.2015 року - як для ТОВ «Стара кузня», так і для орендодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Як на підставу позову про визнання недійсним розірвання договорів оренди землі, ПП «Землі Донбасу 2005» в позовній заяві посилалось на те, що ці правочини директором ПП «Землі Донбасу 2005» [PERSON] були укладені з перевищенням своїх повноважень та без відповідного дозволу. Згідно правової позиції, яка викладена Верховним Судом України в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 квітня 2016 р. у справі N 6-62цс16, частина 3 ст. 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень. Для третьої особи, яка уклала договір із юридичною особою, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору. Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Доведення недобросовісних та нерозумних дій з боку орендодавців при укладенні додаткових угод про розірвання договорів оренди без залучення їх до участі у справі в якості відповідачів є неможливим. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. ЦПК України не передбачає можливості залучення апеляційним судом під час розгляду справи в апеляційному порядку для участі у справі осіб, які не брали участь у справі в суді першої інстанції, в тому числі заміни первісного відповідача належним або залучення до участі у справі інших осіб як співвідповідачів. Це обумовлено тим, що апеляційний суд не повинен підміняти собою суд першої інстанції, оскільки учасники процесу були б позбавлені повноцінного захисту своїх прав у суді першої інстанції з його правами та обовязками, процедурою розгляду справи в суді першої інстанції та можливості апеляційного оскарження ухваленого судового рішення, тобто були б позбавлені й реального та повноцінного захисту у суді другої інстанції. Оскільки визнання правочинів недійсними можливо лише у разі предявлення позову до всіх сторін такого правочину, чиї права та обовязки має вирішити суд, розгляд справи без участі в якості співвідповідачів орендодавців [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та нового орендаря - ТОВ «Стара кузня» у зв'язку з характером спірних правовідносин є неможливим. Незалучення всіх сторін оспорюваних правочинів до участі у справі є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Суд першої інстанції зазначене не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідно до частини 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. Згідно абзацу 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). Відповідач в апеляційній скарзі обґрунтовано посилається на те, що в порушення норм ст. 118 ЦПК України ПП «Землі Донбасу 2005» в одній позовній заяві поєднані неоднорідні позовні вимоги, що обєктом цього позову є: - окремі, не повязані між собою 7 самостійних додаткових угод від 01.07.2014 року, які ПП «Землі Донбасу 2005» укладало з кожним із 7 орендодавців окремо, що кожна з цих угод ні яким чином не стосується іншого орендодавця, залученого по цій справі у якості третьої особи, та стосується різних земельних ділянок; - окремі, не повязані між собою 7 договорів оренди від 24.12.2015 року, які укладені ТОВ «Стара кузня» з 7 різними орендодавцями та щодо 7 окремих земельних ділянок. Тобто, підстави для обєднання в одній позовній заяві кількох вимог, які стосуються 7 незалежних один від одного орендодавців та 7 окремих земельних ділянок, відсутні. Задовольняючи позовні вимоги ПП «Землі Донбасу 2005» та визнавши недійсними розірвання договорів оренди землі від 01.07.2014 року між орендарем ПП «Землі Донбасу 2005» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також укладання договорів оренди землі від 24.12.2015 року між орендарем ТОВ «Стара Кузня» та орендодавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд не уточнив позовні вимоги ПП «Землі Донбасу 2005» та відповідно в резолютивній частині рішення не зазначив реквізити 14 окремих правочинів, які він фактично визнав недійсними (назва правочину, дата його вчинення, сторони правочину, предмет правочину). Дійшовши висновку про скасування рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, апеляційний суд вважає передчасним перевіряти законність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову про визнання правочинів недійсними з підстав, зазначених у позові, оскільки орендодавці та ТОВ «Стара кузня», як сторони оспорюваних правочинів, які не були залучені до участі у справі в якості співвідповідачів, були позбавлені права подавати докази на підтвердження обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність незаконності його дій, як директора ПП «Землі Донбасу 2005», при розірванні договорів оренди землі, про помилковість висновків суду щодо відсутності волевиявлення орендодавців та ПП «Землі Донбасу 2005» на розірвання договорів оренди та висновку щодо відсутності підстав для розірвання договорів оренди землі, розгляду по суті не підлягають. Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до частини 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПП «Землі Донбасу 2005», понесені позивачем при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1\~378,00 грн. (а.с. 1 т. 1) йому не відшкодовуються. Відповідно до п/п 2, 6 пункту 1 частини 2 ст. 4, частини 3 статті 6 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» та ст. 8 Закону України від 25 грудня 2015 року №928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» відповідачем за подачу апеляційної скарги за ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 01.02.2017 року, виходячи з двох заявлених вимог немайнового характеру, був сплачений судовий збір у сумі 3\~031,60 грн. (а.с. 198, а.с. 219 т. 1). Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та відмову у задоволенні позовних вимог ПП «Землі Донбасу 2005», понесені відповідачем [PERSON] витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Outcome: partial