Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №932/13895/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері. 06.05.2021 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у вищевказаній справі, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері - відмовлено в повному обсязі. 11.05.2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу матері, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. Вивчивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що необхідно ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з позовною заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послу і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст. 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). До заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення додано Договір про надання правової допомоги №1 від 01 лютого 2021 року укладений між [PERSON] та адвокатом Зінчук В.Д., який визначає порядок оплати послуг з надання правової допомоги. Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Відповідно до Договору укладеного між [PERSON] з адвокатом Зінчук В.Д. від 01 лютого 2021 року про надання правової допомоги №1, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги за Договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01.02.2021 року укладеним між Адвокатським бюро «Адвокатське бюро Валерія Гейка» та [PERSON] , акту про надання правової допомоги за договором №1 про надання правничої (правової) допомоги від 01.02.2021 року від 07.05.2021 року, рахунку №07/05/21 від 07.05.2021 року, квитанції №07/05/21 від 07.05.2021 року про сплату [PERSON] грошових коштів у готівковій формі, відповідач [PERSON] сплатила адвокату грошові кошти в сумі 25000,00 грн. за надання правничої допомоги: винагорода (гонорар) за надання правничої (правової) допомоги за договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 01.02.2021 року. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. З матеріалів справи вбачається, що рішення суду від 06.05.2021 року було ухвалено на користь відповідача [PERSON] , а тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, а тому суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. На підставі викладеного,

Outcome: approved