Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] майнову шкоду в сумі 7300 грн, що завдана крадіжкою її велосипеда марки «Comanche» малолітнім сином відповідача [PERSON] [PERSON] Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 4000 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2016 року змінити в частині суми стягнутої шкоди та стягнути матеріальну шкоду в розмірі дійсної шкоди - 7130 грн. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує на те, що судом безпідставно застосовано вимоги ч.4 ст.1193 ЦК України. Крім того, будь-яких доказів свого тяжкого матеріального становища відповідачем суду не надано. Також судом не застосовано вимоги ч.1 ст.1166 ЦК України. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали даної цивільної справи та матеріали кримінального провадження №12015270010002905, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1178 ч.1 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Задовольняючи частково позовні вимоги та зменшуючи до 4000 грн розмір майнової шкоди, суд першої інстанції врахував, що [PERSON] не є субєктом кримінального правопорушення (злочину), тому в його діянні відсутній склад кримінального правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, врахував матеріальне становище відповідача і тому дійшов висновку про застосування ч.4 ст.1193 ЦК України. Проте, колегія суддів не може повністю погодитись із зазначеними висновками суду першої інстанції. Судом по справі встановлено, що 25.04.2015 о 12 год. 20 хв. [PERSON], [INFO], знаходячись біля третього підїзду будинку № 140 по вул. Толстого у м. Чернігові, таємно викрав велосипед марки «Comanche», чорно зеленого кольору, який належить [PERSON] В постанові старшого слідчого СВ ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 30.07.2015 про закриття кримінального провадження вказано, що [PERSON] не є субєктом кримінального правопорушення, що передбачено ч.1 ст.185 КК України через недосягнення [PERSON] 14-річного віку, і у звязку з чим кримінальне провадження з цього питання було закрито через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.11). Частиною 4 ст.1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Застосовуючи дану правову норму суд першої інстанції не врахував, що досудовим розслідуванням встановлено, що крадіжку велосипеду, який належав позивачу, вчинив малолітній [PERSON] Дана крадіжка є кримінальним злочином, а закриття кримінального провадження було повязано з недосягненням малолітнім [PERSON] віку притягнення до кримінальної відповідальності. З огляду на це, застосування судом першої інстанції ч.4 ст.1193 ЦК України є невірним. Вчинення особою злочину виключає можливість зменшення розміру завданої його діями майнової шкоди. Отже, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що завдана позивачеві майнова шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до товарного чеку № 245 від 18.05.2011 та накладної № 164 від 18.05.2011 (а.с. 25, 26), вартість викраденого велосипеду «Comanche» становила 7130 грн. Розмір шкоди відповідачем заперечувався. Позивач стверджувала, що після експлуатації велосипеда її неповнолітнім сином з 2011 року вартість велосипеда зменшилася на 5%. Питання про призначення з цього питання товарознавчої експертизи сторони не порушували. Стаття 10 ч.4 ЦПК України сторонам розяснювалася. З огляду на наявні в матеріалах справи докази вартості велосипеда, з врахуванням думки позивача та відсутності можливості призначити товарознавчу експертизу, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду з врахуванням зносу в розмірі 6773,5 грн, що становить 95% від ціни продажу велосипеда 18.05.2011 (а.с.25,26). За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в звязку неправильним застосуванням останнім норм матеріального права. Оскільки позивач при подачі апеляційної скарги була звільнена від сплати судового збору, а її апеляційна скарга частково задовольняється, відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, з [PERSON] підлягає стягненню на користь державного бюджету міста Чернігова судовий збір у розмірі 606 грн. 32 коп., що є мінімальною сумою, визначеною для даних спорів Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial