Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадщину за законом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги сторона позивача вказувала, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] 07 травня 1996 року [PERSON] помер, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаного майна. [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого. Реалізуючи законні інтереси, з метою належного оформлення спадкових прав, [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але питання про спадкування квартири залишилось невирішеним. У звязку з цим [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Позивач [PERSON] у відкрите судове засіданні не зявився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засіданні не зявився, але від особи надійшла заява про визнання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, дослідивши представлені суду та забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 квітня 1993 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №5951, під реєстровим №3-657, власником квартири [ADDRESS], загальною площею 31,1кв.м., є [PERSON] 07 травня 1996 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №100162, виданим Відділом РАГС виконкому Жовтневої райради народних депутатів міста Одеси від 16 травня 1996 року, актовий запис №4758 від 16 травня 1996 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Як свідчать матеріали справи, [PERSON] за життя зробив розпорядження на випадок своєї смерті, склавши 21 червня 1993 року заповіт на імя брата [PERSON], який був посвідчений держаним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], під реєстровим №3-4449. Однак [PERSON] дід позивача [PERSON] помер 03 травня 2001 року, не оформивши при цьому прав на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як регламентує ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно матеріалів справи, [PERSON] приходиться двоюрідним онуком [PERSON] та є спадкоємцем пятої черги померлого. Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до належного особі майна, зокрема у вигляді квартири [ADDRESS]. Як свідчать документи, що складають спадкову справу №9/2015, відкриту приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] до майна померлої [PERSON], факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини визнається доведеним суду. Разом з тим, згідно листа Сьомої одеської державної нотаріальної контори №3718/01-16 від 24 жовтня 2016 року, спадкові справи після [PERSON], померлого 03 травня 2001 року, [PERSON], померлої 15 травня 2007 року, [PERSON], померлого 01 вересня 2008 року, [PERSON], померлої 21 червня 1996 року, [PERSON], померлого 30 вересня 1980 року, [PERSON], померлого 07 травня 1996 року, не заводились. Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,1кв.м.

Outcome: approved