Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

В позові позивач вказав, що [INFO] померла [PERSON] Позивач є рідним сином померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,77 га, кадастровий номер 2320983300:09:006:0004, що розташована на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області (Державний акт на право приватної власності на землю Серії II - ЗП № 051161, виданий Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області 04.07.2001 року. Позивач є єдиним спадкоємцем на дане спадкове майно. Звернувшись до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області Петричкович Ю.А., про прийняття спадщини та необхідним пакетом документів, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини та роз`яснено, що у випадку відсутності оригіналів документів, які б підтверджували належність майна померлій [PERSON] , та роз`яснено, що позивач має право звернутися до суду та визнати своє право на майно. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю Серії II - ЗП № 051161, виданий Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області 04.07.2001, який посвідчує належність майна [PERSON] , втрачений за не відомих на те позивачу причин, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину в інший спосіб, крім звернення до суду за захистом своїх прав. Окрім, вищезазначених обставин, за час життя спадкодавець [PERSON] , не встигла належним чином оформити земельну ділянку та зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначену земельну ділянку. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.03.2020р. за № 204749761 вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки присвоєний, однак належним чином так і не зареєстрований. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю Серії II - ЗП № 051161, виданий Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області 04.07.2001, виданий на ім`я [PERSON] , є основним документом для проведення реєстраційних дій нотаріусом та отримання свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку, який відсутній у спадкоємця. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 7.77 га, кадастровий номер 2320983300:09:006:0004, що розташована на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії II - ЗП № 051161, виданий Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області 04 липня 2001 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області Петричкович Ю.А. в підготовче судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 березня 2010 року (а.с.13). Той факт, що померла [PERSON] є матір`ю позивача, підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 20 липня 1984 року серія [NUMBER] (а.с.15), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00026526590 від 02 червня 2020 року (а.с.16), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.17). Згідно Державного акту про право приватної власності на землю виданого на ім`я [PERSON] серія ІІ-ЗП №051161, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,77 га, яка розташована на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Постановою приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області Петричкович Ю.А. від 04 березня 2020 року №150/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] оскільки відсутні документи, які підтверджують право власності (а.с.19). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу ГТУЮ у Запорізькій області Петричкович Ю.А. №331/01-16 від 10 липня 2020 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру Тарасенко Г.В. належить на праві приватної власності передано земельна ділянка площею 7,7732 га, яка розташована на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , але на теперішній час позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса за відсутності правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved