Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину будинковолодіння в порядку спадкування, реальний розподіл будинковолодіння визначення частки померлої у спільному майні, визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування, розподіл земельної ділянки. Позов вмотивований тим, що 22.01.2012 року померла бабуся позивача [PERSON] Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, складеним останньою 13 січня 2011 року. Згідно заповіту позивач успадкувала все майно, яке належало [PERSON] на день смерті, зокрема, частину будинковолодіння №41 по провулку Ціолковського у м. Вінниці та частину земельної ділянки за цією ж адресою, на якій розташоване це будинковолодіння. 12.11.2011 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]. 04 грудня 2012 року шлюб між ними було розірвано. 23 серпня 2014 року позива зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]. Частина будинковолодіння, на яку відкрилась спадщина, належала [PERSON] на підставі рішення третейського суду від 19 квітня 2005 року, яким визнано за [PERSON] право власності на 57/100 частин будинковолодіння № 41(35) по пров. Ціолковського у м. Вінниці та зареєстрованого КП « Вінницьким міським бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 7170 в реєстровій книзі № 161. Інша частина будинковолодіння належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.1970р. Згідно заключенням КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» № 3532 від 22.07.2010 року визначено частки співвласників будинковолодіння по пров. Ціолковського, 41 в м. Вінниці: частка [PERSON] складає 73/100 , а частка [PERSON] - 27/100. Проте, з заявою про проведення перереєстрації частки з 57/100 на 27/100 [PERSON] за життя не звернулась. Із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35987889 від 25.10.2012 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано 73/100 частки, а за [PERSON] - 57/100 часток. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2014 року визначено частку померлої [PERSON] у спільній частковій власності на будинковолодіння № 41 по пров. Ціолковського у м. Вінниці в розмірі 27/100. [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2480/02-31 від 07.07.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під № 41 по пров. Ціолковського у м. Вінниці та на частину земельної ділянки, яка розташована у м. Вінниці по пров. Ціолковського, 41, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які належали [PERSON], яка померла 22.01.2012 року, через неможливість визначити склад спадкового майна та відсутність правовстановлюючого документу на спадковий будинок, оскільки [PERSON] не було проведено державну реєстрацію права власності на 27/100 часток будинковолодіння та не отримано свідоцтво про право власності на 27/100 часток будинковолодіння № 41 по пров. Ціолковського у м. Вінниці. Рішенням Вінницької міської ради від 02.12.2005 року № 1617 земельна ділянка площею 0,0563 га по пров. Ціолковського,41 у м. Вінниці була передана у спільну сумісну власність співвласникам будинковолодіння -[PERSON] та [PERSON] 16 травня 2005 року [PERSON] отримала Державний акт на земельну ділянку серії ЯБ № 673866 за адресою. м.Вінниця, пров. Ціолковського, 41 у якому зазначено двох співвласників: [PERSON]І, та [PERSON] В цей же день державний акт на право власності на цю ж земельну ділянку серії ЯБ № 673867 отримав [PERSON] У ньому також вказано двох співвласників -[PERSON] та [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі позивачу [PERSON] від 07.07.2015 року № 2480/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Така відмова мотивована тим, що у представленому державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 673866 частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку по пров. Ціолковського у м. Вінниці не визначена. В процесі приватизації вказаної земельної ділянки, ДП «Поділлягеодезкартографія» було виготовлено кадастровий план земельної ділянки, на якому зона землі [PERSON] позначена №2 та площа якої становить 0,0291 кв.м. Відповідно зона землі [PERSON] позначена № 2 площею 0,0255 га. Проти такого розподілу земельної ділянки співвласники не заперечували і користувались нею згідно порядку, відображеному у кадастровому плані. Такий порядок користування максимально наближений до ідеальних часток у праві власності на земельну ділянку і є найбільш прийнятним для позивача, як спадкоємця [PERSON] Поскільки нотаріальна контора відмовила у вчиненні нотаріальної дії позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в ній та просила суд позовну заяву задоволити. По справі проведено судова оціночно-будівельна та будівельно-технічна експертизаз висновком якої щодо розміру домоволодіння № 41 по провулку Ціолковського в м.Вінниці сторони ознайомились і погодились. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-АМ № 22493 22.01.2012 року померла бабуся позивача [PERSON], актовий запис № 206. Після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, складеним останньою 13 січня 2011 року. Згідно заповіту позивач успадкувала все майно, яке належало [PERSON] на день смерті, зокрема, частину будинковолодіння №41 по провулку Ціолковського у м. Вінниці та частину земельної ділянки за цією ж адресою, на якій розташоване це будинковолодіння. Частина будинковолодіння, на яку відкрилась спадщина, належала [PERSON] на підставі рішення третейського суду від 19 квітня 2005 року, яким визнано за [PERSON] право власності на 57/100 частин будинковолодіння № 41(35) по пров. Ціолковського у м. Вінниці та зареєстрованого КП « Вінницьким міським бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 7170 в реєстровій книзі № 161. Інша частина будинковолодіння належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.1970р. Згідно заключення КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» № 3532 від 22.07.2010 року визначено частки співвласників будинковолодіння по пров. Ціолковського, 41 в м. Вінниці: частка [PERSON] складає 73/100 , а частка [PERSON] - 27/100. Із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35987889 від 25.10.2012 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано 73/100 частки, а за [PERSON] - 27/100 часток. Як вбачається із заключення КП «ВМБТІ» № 3532 від 22.07.2010 року, згідно розрахунку ідеальних часток проведеному із фактичних, що належать до реальних часток, [PERSON] фактично належало в житловому будинку літ. «А»: прихожа 1-1; кухня 1-5(1-2); кімната 1-6(1-3) загальною площею 30,8 кв.м, в тому числі житловою площею 8,5 кв.м; ґанок; сарай літ. «Б»; убиральня літ. «Ж», погріб літ. «55% п/А1». Згідно технічному паспорту на житловий будинок № 41(35) по пров. Ціолковського у м. Вінниці, в частині будинку, належній [PERSON] мали місце: переобладнання, у жилу, кімнати 1-2 пл.11,3 кв.м, самовільно зведено прибудову 1-5 (сіни літ. а-2). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2014 року визначено частку померлої [PERSON] у спільній частковій власності на будинковолодіння № 41 по пров. Ціолковського у м. Вінниці в розмірі 27/100. [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2480/02-31 від 07.07.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під № 41 по пров. Ціолковського у м. Вінниці та на частину земельної ділянки, яка розташована у м. Вінниці по пров. Ціолковського, 41, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які належали [PERSON], яка померла 22.01.2012 року, через неможливість визначити склад спадкового майна та відсутність правовстановлюючого документу на спадковий будинок, оскільки [PERSON] не було проведено державну реєстрацію права власності на 27/100 часток будинковолодіння та не отримано свідоцтво про право власності на 27/100 часток будинковолодіння № 41 по пров. Ціолковського у м. Вінниці. Рішенням Вінницької міської ради від 02.12.2005 року № 1617 земельна ділянка площею 0,0563 га по пров. Ціолковського,41 у м. Вінниці була передана у спільну сумісну власність співвласникам будинковолодіння -[PERSON] та [PERSON] 16 травня 2005 року [PERSON] отримала Державний акт на земельну ділянку серії ЯБ № 673866 за адресою. м.Вінниця, пров. Ціолковського, 41 у якому зазначено двох співвласників: [PERSON]І, та [PERSON] 16 травня 2005 року державний акт на право власності на цю ж земельну ділянку серії ЯБ № 673867 отримав [PERSON] у якому також вказано двох співвласників -[PERSON] та [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі позивачу [PERSON] від 07.07.2015 року № 2480/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Така відмова мотивована тим, що у представленому державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 673866 частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку по пров. Ціолковського у м. Вінниці не визначена. В процесі приватизації вказаної земельної ділянки, ДП «Поділлягеодезкартографія» було виготовлено кадастровий план земельної ділянки, на якому зона землі [PERSON] позначена №2 та площа якої становить 0,0291 кв.м. Відповідно зона землі [PERSON] позначена № 2 площею 0,0255 га. Проти такого розподілу земельної ділянки співвласники не заперечували і користувались нею згідно порядку, відображеному у кадастровому плані. Такий порядок користування максимально наближений до ідеальних часток у праві власності на земельну ділянку і є найбільш прийнятним для позивача, як спадкоємця [PERSON] Згідно висновку № 278 від 30.06.2016 року за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи визначено варіант розподілу домоволодіння №41 по пров. Ціолковського в м. Вінниці відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками. З даним висновком експертизи сторони в судовому засіданні погодились та не заперечували проти визначеного розподілу домоволодіння №41 по пров. Ціолковського в м. Вінниці. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. З врахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно яких суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом задоволення даного позову На підставі викладеного,

Outcome: approved