Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. В обґрунтування власної позиції позивач посилалася на ті обставини, що сторони з 08.08.2008 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у сторін народився син - [PERSON], та [INFO] року син - [PERSON]. Утім, з 2013 року відповідач припинив піклуватися про фізичний та духовний розвиток дітей, та шлюбні відносини між сторонами фактично були припинені. У зв'язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом та уточнивши вимоги просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей, а саме за їх харчування у дитячому садку у розмірі 8924,84 грн., витрати на медичні лабораторні дослідження та придбання ліків у розмірі 8468,57 грн., інфляційні збитки та 3% річних з простроченої суми у розмірі 1881,96 грн. Представник позивача у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача у відкрите судове засідання з'явилася, заперечувала проти задоволення позову. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін за суттю спору і підставами звернення до суду, дослідивши представлені суду докази, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виниклим між сторонами по справі, суд приходить до наступного висновку. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, в період якого у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом звернуто увагу, що відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 травня 2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 400 гривень на кожну дитину. Згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] неустойку (пеню) по аліментам в розмірі 5839,74 грн., та додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 6005,70 грн. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем дійсно здійснюються витрати по оплаті харчування дітей у дошкільному навчальному закладі. Згідно з довідками № 47 від 15.05.2017 року та № 169 від 11.12.2017 року наданих Одеським дошкільним навчальним закладом «Ясла-Садок» № 80 оплата за харчування складає 8924,84 грн. Окрім того, матеріали справи містять підтвердження витрат на медичні лабораторні дослідження та придбання ліків для дітей у розмірі 8468,57 грн. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. В силу ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.(ст. 13 ЦПК України). Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як чітко зобов'язує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд вважає можливим стягнути на користь позивача витрачені нею кошти на харчування дітей в дошкільній установі та медичні лабораторні дослідження, придбання ліків в розмірі половини від позовних вимог з урахуванням сумісного обов'язку батьків по утриманню своїх дітей. Так, суд не погоджуються з позицією сторони позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних з простроченої суми з огляду на наступне. Згідно довідки Другого Малиновського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 24.09.2018 року № В-2/18484 вбачається, що відповідачем спрямовані дії по сплаті заборгованості, в судовому засіданні представник відповідача зазначила, що боргу по сплаті аліментів не має. Позивачем не надано доказів на підтвердження заявленої вимоги. Таким чином суд вважає обґрунтованим відмовити позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних з простроченої суми. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Outcome: partial