Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] в інтересах [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою №268 по проспекту Злуки в м. Тернополі. На підставу позовних вимог посилається на ту обставину, що у 2013 році розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (сином позивача). Після розірвання шлюбу, відповідачі (онуки позивача) залишились зареєстрованими у [ADDRESS] однак по теперішній час не проживають за даною адресою уже протягом останніх п'яти років, не сплачують комунальні платежі і не беруть участі в утриманні житла. На даний час [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] в Туніській Республіці, про що свідчить згода на тимчасовий виїзд дитини з території України, яку надав син позивача [PERSON] А тому є усі підстави, передбачені ч. 2 ст. 405 ЦК України, щоб позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і з підстав, зазначених в ньому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про дату, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про причини неявки та відзиву щодо позову суду не подали, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Представник третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився, із невідомих на те суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Всесторонньо та повно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується Свідоцтвом на право особистої власності на нерухоме майно, виданого на підставі Рішення виконкому Тернопільської міської ради №1080 від 05.07.2012 року. Згідно Актів обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) від 31 січня 2017 року, 01 червня 2017 року, 12 січня 2018 року, 04 вересня 2018 року, складеного комісією в складі паспортиста - [PERSON]., юриста - [PERSON]., майстра дільниці - [PERSON]., про те, що проведено комісійне обстеження квартири [ADDRESS] на факт не проживання в ній гр. [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], в ході обстеження виявлено, що гр. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають за адресою [ADDRESS] Згідно довідки №2067 від 03 вересня 2018 року, виданої ПП «Люкс» вбачається, що за адресою [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON]. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом і втрачають це право, якщо відсутні в ньому без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Що стосується позовної вимоги здійснити реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON] за адресою [ADDRESS], то Суд зауважує, що позивач не є ні законним, ні за договором представником неповнолітньої [PERSON], а тому вона не наділена повноваженнями здійснювати дії в інтересах неповнолітньої дитини, тому в цій частині позовних вимог, слід відмовити. Відтак оскільки в судовому засіданні доведено факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації проживання понад рік, останніми не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому в цій частині позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: partial