Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із [PERSON] на день його смерті. На обгрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на належне йому майно. Він, заявник, як єдиний спадкоємець по заповіту звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в оформленні спадкових прав через пропуск строку для прийняття спадщини. В період з 17 січня 2007 року і по день смерті батька [INFO] він постійно проживав з ним [ADDRESS], хоча і залишався зареєстрованим за іншою адресою. Крім нього, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], немає. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала. Представник заінтересованої особи Війтовецької селищної об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився. Від Війтовецької селищної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника, при вирішенні справи покладається на думку суду, проти заяви не заперечує. Заслухавши представника заявника, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, даних у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно п. 23 вищезазначеної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який 08 квітня 2008 року вчинив заповіт та все своє майно, заповів [PERSON], заявнику у даній справі. Після смерті спадкодавця [PERSON] до складу спадщини увійшли земельні ділянки, що розташовані на території Писарівської сільської ради Хмельницької області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На день своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Разом з ним з 17 січня 2007 року і до дня його смерті [INFO] проживав без реєстрації його син [PERSON] Спадкова справа щодо майна [PERSON] після його смерті не заводилася. Дані обставини не оспорюються заінтересованою особою та підтверджуються: даними паспорта позивача та свідоцтва про його народження; свідоцтвом про смерть [PERSON] [INFO]; заповітом останнього, вчиненим 08.04.2008 року на користь [PERSON]; Державними актами на право приватної власності на землю серії [NUMBER], серії [NUMBER]; довідками, виданими старостою с. Писарвка № 1395 від 22.12.2016 року, № 1396 від 22.12.2016 року про те, що [PERSON] з 17 січня 2007 року проживав без реєстрації [ADDRESS] разом з батьками - [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO]; відмовою державного нотаріуса у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 48147471 від 20.06.2017 року, №49153742 від 19.09.2017 року, виданими приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу [PERSON], про те, що спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та після смерті [PERSON], який помер [INFO], не заводились; показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] із батьком [PERSON] на день його смерті. Дослідивши надані докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] на день його смерті, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved