Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

В серпні 2015 року позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі - відповідач) про визнання рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування незаконним, стягнення суми страхового відшкодування, стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 лютого 2015 року приблизно о 20 год. 30 хв. по вул. Васильківська в с. Бесп`ятне, Васильківського району, Київської області сталося ДТП за участю автомобіля позивача Mitsubishi Lancer, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля Nissan Sunny, державний номерний знак [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Sunny, державний номерний знак [NUMBER] застрахована в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега». Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року, водія автомобіля Nissan Sunny, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Згідно звіту незалежного експерта № 3756 від 19 березня 2015 року сума матеріального збитку становить 64186,73 грн., ліміт відповідальності згідно полісу ОСЦВВНТЗ винуватся становить 50000,00 грн., франшиза згідно договору становить 0,00 грн.. 03 червня 2015 року відповідачем було направлено лист, яким позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Тому, позивач просив суд визнати рішення ПАТ «АСК «Омега» про відмову у виплаті страхового відшкодування незаконним; стягнути з ПАТ «АСК «Омега» суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн.; стягнути з ПАТ «АСК «Омега» суму інфляційних витрат у розмірі 200,00 грн.; стягнути з ПАТ «АСК «Омега» суму 3% річних у розмірі 254,79 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування). Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 095085 від 24.02.2015 року, [PERSON], 24.02.2015 року в 20 год. 30 хв. в с. Безп`ятне по вул. Васильківській, керуючи автомобілем Nissan, державний номерний знак [NUMBER], при виконанні маневру обгону не дотримався безпечного інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем марки Mitsubishi, державний номерний знак [NUMBER], який в подальшому здійснив наїзд на земляний насип та кам`яний паркан, внаслідок чого вищезазначені автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 13.1, 2.3б Правил дорожнього руху України (а.с.35). Відповідно до Полісу № АІ/4915247 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.01.2015 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Sunny, державний номерний знак [NUMBER] застрахована в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» (а.с.11). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). На виконання вимог п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач 25.02.2015 року звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від потерпілої особи (а.с.14-15). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Судом встановлено, що згідно звіту незалежного експерта № 3756 від 19.03.2015 року сума матеріального збитку становить 64186,73 грн.. Відповідно до листа «АСК «Омега» від 03.06.2015 року, де зазначено, що відповідно до результатів розслідування, що підтверджується висновком Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області від 22.05.2015 року, встановлено, що 24.02.2015 року близько 08 год. 00 хв. сталося ДТП за участю транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], який було пошкоджено в результаті зіткнення з парканом приватного будинку за адресою: [ADDRESS]. Також встановлено, що в той же день, 0 17 год. 00 хв. пошкоджений транспортний засіб Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] було завантажено на спеціальний автомобіль і відвезено з місця події у невідомому напрямку. будь-яких даних про присутність або участь у ДТП автомобіля Nissan Sunny, реєстраційний номер [NUMBER] свідками не надано. Тобто, ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу Nissan Sunny, реєстраційний номер [NUMBER] та Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] не могла відбутися 24.02.2015 року о 20 год. 30 хв., так як на цей момент автомобіль Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] вже був у пошкодженому стані і не міг пересуватися самостійно. Згідно п. 11.1.1 договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, надання страховику сирахувальником недостовірних або свідомо неправдивих відомостей як при укладенні договору страхування, так і під час дії договору страхування, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Також, відповідно до 11.1.4 договору, створення страховику перешкод при визначенні обставин, причин, розміру та характеру збитку, подання свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Отже, згідно п. 11.1.1 та п. 11.1.4 договору, АСК «Омега» не має юридичних підстав для виплати страхового відшкодування за пошкодження тз Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] та змушена відмовити у виплаті страхового відшкодування (а.с.17-18). Отже, судом встановлено, що позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Зі змісту листа відповідача від 03.06.2015 року вбачається, що в обгрунтування рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, ПАТ «АСК «Омега» посилається на висновок по матеріалах перевірки Васильківського МВ (з обслуговування м. Василькова та Васильківського району) ГУМВС України в Київській області від 22.05.2015 року. З даного висновку, вбачається, що опитаний свідок [PERSON] 19.05.2015 року повідомила, що 24.02.2015 року близько 08.00 год. вона знаходилась вдома, в цей час почула, що щось гучно вдарилося в паркан її будинку. Коли вийшла на вул. Васильківську, то помітила, що неподалік її паркану стояв легковий автомобіль іноземного виробництва світлого кольору, автомобіль був пошкоджений внаслідок зіткнення з парканом, пом`ятий кузов, переднє колесо відірване від ударк, розбите скло. Також [PERSON] вказала, що 24.02.2015 року близько 17.00 год. вона бачила, як вказаний автомобіль після ДТП, було завантажено на спеціальний автомобіль і відвезено з місця події в невідомому напрямку (а.с.25). Проте, в даному висновку не зазначено, що 24.08.2015 року о 08.00 год. ДТП сталося саме за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER]. Натомість, фак того, що 24.02.2015 року близько 20 год. 30 хв. в с. Безп`ятне по вул. Васильківській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Nissan Sunny, реєстраційний номер [NUMBER] та Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER] підтверджується адміністративними матеріалами за ст. 124 КпАП України у відношенні громадянина [PERSON], а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія АП1 № 095085 від 24.02.2015 року, складеного інспектором НР ВДАІ Васильківського району; схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.02.2015 року; письмовими поясненнями учасників ДТП від 24.02.2015 року: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], де зазначено, що 24.02.2015 року 0 20 год. 30 хв. він керував автомобілем марки Nissan [NUMBER] від міста Васильківа в напрямку міста Одеса через село Безп`ятне, а перед ним рухався Mitsubishi [NUMBER], який він намагався обігнати та допустив зіткнення заднім бампером з Mitsubishi [NUMBER], який зіскочив на узбіччя дороги (а.с.38). Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП). Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 березня 2015 року, яка набрала законної сили, було визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.13). Крім того, як вбачається з адміністративних матеріалів, [PERSON] 13.03.2015 року звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про визнання своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення (а.с.42). Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ст. 60 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку доказам наявним у матеріалах справи, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що 24.02.2015 року близько 20 год. 30 хв. дорожньо-транспортна пригода сталася за участю автомобілів Nissan Sunny, реєстраційний номер [NUMBER] та Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], а тому суд вирішив визнати незаконним рішення Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» від 03.06.2015 року про відмову [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 гривень. Відповідно до п. 4 Полісу № АІ/4915247 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.01.2015 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн. (а.с.11). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого (п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 5 Полісу № АІ/4915247, розмір франшизи становить 0 грн. (а.с.11). Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно звіту незалежного експерта № 3756 від 19.03.2015 року сума матеріального збитку становить 64186,73 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 гривень. У ст. 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання (Лист Верховного суду України від 19.07.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування»). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку інфляційних втрат та 3% річних за період з 03.06.2015 по 04.08.2015 року, який міститься в матеріалах справи, 50000,00 грн. х 100,4 (індек інфляції) = 200,00 грн. - інфляційні втрати; 50000,00 грн. х 0,03 х 62 / 365 = 254,79 грн. - 3% річних (а.с.9). Отже, враховуючи вищевикладене, суд вирішив стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 200,00 грн. та 3% річних у розмірі 254,79 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved