Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

В серпні 2015 року кредитна спілка «Подільська» звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказала, що 28 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Подільська» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4060, згідно умов якого КС «Подільська» надала позичальнику в кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 3000,00 гривень із сплатою 50% річних на строк на 26.08.2014 року. Відповідач в свою чергу зобов'язалась повернути кредит та нараховані проценти за користування кредитним коштами шляхом сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту. В забезпечення умов договору позики №4060 від 28.08.2013р. між КС «Подільська» і [PERSON] був укладений договір поруки №4060Б від 28.08.2013р. щодо виконання зобов'язань [PERSON] Відповідачі порушують умови договору, внаслідок чого станом на 10.08.2015р. утворилась заборгованість 4508,52 грн., яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідачі не з'явились, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 серпня 2013 року між кредитною спілкою «Подільська» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4060, згідно умов якого КС «Подільська» надала позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 3000,00 гривень із сплатою 50% річних. В забезпечення умов договору позики №4060 від 28.08.2013р. між КС «Подільська» і [PERSON] був укладений договір поруки №4060Б від 28.08.2013р. щодо виконання зобов»язань [PERSON]. Відповідачі порушують умови договору, внаслідок чого станом на 10.08.2015р. утворилась заборгованість 4508,52 грн., яка складається з 1033,52грн. - проценти, 2175,00грн.- пеня, 300,00грн.- штраф, 1000,00грн. - непогашена частина кредиту. Заяв та повідомлень з проханням відстрочення нарахованих відсотків та частини суми кредиту Позивач від Відповідачів не отримував. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання (п.3ч.1ст.611 ЦК України). У відповідності до ст.1 п.3 ; статті 5 ч.3; ст. 34 ч.1 п.п.3;4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовим кредитом є кошти, які надаються у позику юридичній чи фізичній особі під процент. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Уповноважений орган у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів , діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Згідно вимог статті 2 частини 2 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» діяльність з надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню. Позивач має таку ліцензію на надання фінансових послуг за рахунок залучених коштів. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Тому на підставі викладених обставин слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості та судові витрати.

Outcome: approved