Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» про стягнення заробітної плати і компенсації втрати частини доходів звернувся [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, розмір заявлених позовних вимог зменшив з врахуванням відзиву відповідача на позовну заяву та остаточно просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 25 291,12 грн. згідно довідки від 10 квітня 2018 року №1337 та компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 2530,77 грн. В судове засідання представник відповідача не зявився, подав до суду письмовий відзив на позов у якому заявлені позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі, зазначеному у довідці від 10 квітня 2018 року №1337 в розмірі 25 291,12 грн. визнав; позовні вимоги в частині стягнення компенсації втрати частини доходів не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов та провести розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги з врахуванням зменшення розміру позовних вимог позивачем підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі працює у ПрАТ «Рівнеазот». З дослідженої в судовому засіданні довідки про суми, які належать до виплати від 10 квітня 2018 року №1337 вбачається, що вона видана [PERSON] про те, що станом на 10 квітня 2018 року належить до виплати 25 291,12 грн., в тому числі: заробітна плата за лютий 2017 року 6084,06 грн., заробітна плата за березень 2017 року 3014,93 грн., заробітна плата за квітень 2017 року 7453,59 грн., заробітна плата за травень 2017 року 3657,25 грн., заробітна плата за червень 2017 року 5081,29 грн. Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.1 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати» підприємства, установи і організації всі форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.3 Закону «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків її виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після отримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Сума компенсації втрати частини доходів у звязку з невчасною виплатою заробітної плати становить 2530,77 грн. Наданий розрахунок позивачем не спростований, а тому він приймається судом, як достовірний. Компенсація проводиться за рахунок тих самих джерел, що й виплати, за невиплату яких вона нараховується Нарахування компенсації проводиться один раз перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, у якому проводиться виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць. Оскільки відповідачем не було вжито жодних заходів щодо усунення цих порушень вимог чинного законодавства, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved