Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В провадженні судді Ізюмського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 17 жовтня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в Ізюмському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено актовий запис № 156. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося, у них різні погляди на життя, різні інтереси, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини припинені остаточно з 04 липня 2018 року. З цього часу сторони мешкають окремо, спільне господарство вже не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] », згідно вимог ст. 141 ЦПК України просила судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 05.12.2018 року зупинено провадження у даній цивільній справі у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення терміном на шість місяців. Протягом наданого судом строку сторони не примирились. Після спливу даного строку відповідно до ухвали від 01.07.2019 року поновлено провадження у даній цивільній справі. До підготовчого засідання позивач не з`явилася, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явився. Від представника відповідача надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши при цьому, що [PERSON] згоден з розірванням шлюбу з [PERSON] . Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частинами 9 та 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом у підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 2017 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.5). Від даного шлюбу дітей не мають. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм СК, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 04 липня 2018 року, можливість збереження сім`ї втрачено. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна із основних його засад, яка ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому шлюб припиняється внаслідок розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, крім цього береться до уваги також те, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище, тому прізвище позивача залишити без змін « [PERSON] ». Ухвалою суду від 16.08.2018 р. відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved