Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 22.11.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-149704. Відповідно до умов цього договору позичальник отримав кредит на поточні потреби в сумі 24780,00 гривень, строк користування кредитом - до 21.11.2023 року включно. Позичальник зобов`язався сплачувати платежі за кредитом щомісячно в термін з 15 по 22 число кожного місяця, згідно графіку платежів. Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої визначений первісним кредитором ПАТ«Кредобанк», яка станом на 20.06.2019 року становить 34846,95 гривень, з яких 24780,00 гривень сума залишку за кредитом, 10066,95 гривень сума нарахованих процентів. 20.06.2019 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договором № CL-149704 від 22.06.2018року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК«ДОВІРА ТАГАРАНТІЯ». Викладене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 18.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутність не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся судом завчасно та належним чином в установленому законом порядку, про причини неявки відповідач суд не повідомив, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини врегульовані нормами ЦК України стосовно позики та виконання зобов`язань. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 22.11.2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-149704, згідно умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 24780,00 гривень терміном до 21.11.2023 року шляхом переказу коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно п.4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 69,99%. Відповідно до Розділу 6 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та строки (терміни), передбачені кредитним договором та /або додатками до нього; позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до Кредитного договору); позичальник щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п.6.2 кредитного договору). Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредит в сумі 24780,00 гривень, однак останній свої зобов`язання з повернення кредиту за умовах, визначеними кредитним договором, не виконував, що призвело до виникнення заборгованості. 20.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір про відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами №06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги. зокрема за кредитними договором №CL-149704 від 22.11.2018 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Станом на 20.06.2019 року заборгованість [PERSON] кредитним договором №CL-149704 від 22.11.2018 року становила в загальному розмірі 34846,95 гривень, з яких 24780,00 гривень заборгованість за кредитом, 10066,95 гривень заборгованість за відсотками. Згідно ст.ст. 526,526,560 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 cт. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. РОЗІУ порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 550 передбачено право на неустойку. Враховуючи п 2 ст.551 ЦК України норми до закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» - неустойка становить подвійну облікову ставку НБУ. Відповідно до ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку - вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 11284,26\~грн. Відповідно до ст.. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційні збитки за вказані періоди (липень 2019- листопад 2020 року) складають 1627,35\~грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплатити суму боргу із урахуванням 3% річних. Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 20.06.2019 року по 07.12.2020 року складає 1 535.36 грн. Отже, заборгованості за кредитним договором, яка станом на 20 червня 2019 року складала 66 198 грн., а також відповідальність за порушення грошового зобов`язання, визначену законом (ст. 625 ЦК України) яка нарахована за період з 20 червня 2019 року по 07 грудня 2020 року становить 14 446.97грн. (11 284.26 + 1 627.35 + 1 535.36 = 14 446.971. загальна сума заборгованості складає 49 293.92 грн. (34846.95 + 14 446.97= 49 293.92 грн.1 Вказаний розмір заборгованості встановлений в судовому засіданні на підставі наданих доказів та ніким не оспорений. За викладених обставин суд приходить до висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача як нового кредитора у зобов`язанні порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved