Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], у віці 90 років, яка мешкала за адресою [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Позивач вказує, що відповідно до свідоцтва про народження її мати народилась [INFO], прізвище її було [PERSON]. 8 травня 1940 року в міському РАГС м. Рубежне, Ворошиловградської області мати зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження від 11 жовтня 1945 року, позивач народилась [INFO], її дівоче прізвище [PERSON], в графі мати зазначена [PERSON]. Прізвище позивача змінено після реєстрації шлюбу 19.04.1966 року на [PERSON], що вбачається з свідоцтва про одруження. 8 січня 1985 року мати позивача зареєструвала шлюб з [PERSON]. Прізвище її після реєстрації шлюбу стало [PERSON]. 14 лютого 1990 року мати зареєструвала шлюб з [PERSON] і прізвище після державної реєстрації шлюбу стало [PERSON]. Про зміну прізвища в зв'язку з реєстрацією шлюбів свідчать витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011644129, № 00011644080, від 19 січня 2013 року. Позивач вказує, що мати страждала на церебральний атеросклероз, з березня 2012 року у матері почались психічні розлади в поведінці. Вночі вона ходила по квартирі, вмикала газ, відкривала крани на воду, не впізнавала сусідів, стверджувала, що її намагаються отруїти, щось підмішують в їжу позивач вказує, що вона змушена була її доглядати і в день і вночі, так як залишати її одну було неможливо. Позивач зазначає, що стала просити сестру, відповідачку по справі, щоб вона підмінила позивача по догляду за матір'ю. В травні 2012 року відповідачка перевезла матір до себе, пояснивши, що проживати з мітір'ю вона не може, так як вона розпочала ремонт в квартирі. До смерті матері позивач вказує, що саме вона доглядала за нею, мати була тяжко хвора, її неможливо було залишати одну, вона тікала, нічого не пам'ятала і не контролювала свої дії. Позивач зазначає, що після смерті матері, вона дізналась, що мати залишила заповіт на ім'я сестри, це було в червні 2012 року, в той час, коли мати знаходилась у сестри, в зв'язку з тим, що мати одна не могла за станом здоров'я проживати в своїй квартирі одна. Позивач стверджує, що відповідачка скористалась станом здоров'я матері, у якої був стійкий розлад здоров'я, вона не усвідомлювала значення своїх дій, не могла керувати ними, організувала посвідчення заповіту. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом, у даному позові позивач просить суд визнати недійсним заповіт, згідно якого [PERSON], що померла [INFO], на випадок своєї смерті заповіла квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Третя особа в судове засідання не з'явилась з невідомих причин про час та місце судового розгляду повідомлена належним сином. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що мати позивача [PERSON] народилась [INFO], дівоче прізвище [PERSON] ( а. с. 8) Як вбачається із свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Єнакієвського міського управління юстиції серія [NUMBER], матір'ю [PERSON], яка відповідно до свідоцтва про одруження змінила своє прізвище на [PERSON] (а. с. 7) зазначено [PERSON] .( а. с. 6) В подальшому [PERSON] зареєструвала шлюб 09.01.1985р. та змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19.01.2013р. №00011644080. ( а. с. 12) Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19.01.2013р. № 00011644129 у зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON]». ( а. с. 13) Згідно свідоцтва про смерть від 19.01.2013р. виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області [PERSON] померла [INFO] ( а. с. 4) Згідно заповіту посвідченого Гречко Ж.Б. державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори від 18.06.2012р. [PERSON] на випадок свої смерті зробила розпорядження про те, що все її майно де б воно не було та з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належати [PERSON] на день смерті і на що за законом [PERSON] матиме право заповідає [PERSON] [INFO] В даному заповіті зазначено, що у зв'язку з поганим зором та хворобою [PERSON] за її дорученням у її, в та присутності нотаріуса текст заповіту підписано [PERSON]. Текст заповіту до його підписання вголос зачитаний запрошеними свідками [PERSON] та [PERSON]. ( а. с. 51) В судовому засіданні допитувались свідки, зокрема свідок [PERSON] вказала що [PERSON] знала впродовж останніх 10-ти років, проживала з нею по сусідству. За рік до смерті, особливо з початку весни 2012 p., [PERSON] «була в поганому стані», потребувала постійного стороннього догляду. Був випадок, що вона сиділа біля дверей та не могла потрапити в свою квартиру, часом сусіди приводили її додому з вулиці, у неї зникала пам'ять вона не впізнавала знайомих їй людей. Свідок [PERSON] повідомила, що знала [PERSON] протягом 20 років, провідувала її з [PERSON], яка постійно доглядала за матір'ю та впродовж 2012р. кожного дня ходила до неї ночувати. Останнім часом провідувала її разом з її дочкою [PERSON], яка постійно доглядала за матір'ю та впродовж 2012 р. кожного дня ходила до неї ночувати, з липня 2012 р. [PERSON] забрала інша дочка, на той час вона була вже «лежачою». Ще в 2011 р. до [PERSON] з Москви приїжджала її внучка, але вона її не впізнала. Останній раз бачила [PERSON] в травні 2012 p., на той час вона все забувала. Щодо своєї квартири, то [PERSON] раніше говорила, що хоче поділити її на всіх дітей порівну. Свідок [PERSON] зазначила, що вона близько 40 років працювала лікарем-терапевтом, в теперішній час - пенсіонерка за віком; близько 6-ти років проживала по сусідству з [PERSON], добре знала її. Вона важко хворіла, тому потребувала сторонньої допомоги. З середини літа 2011р. помітила, що [PERSON] стала «заговорюватись», а з березня 2012 р. - взагалі неадекватно себе поводити - вона могла вийти з дому і не знала, куди йти та як знайти зворотню дорогу, все забувала, не впізнавала свою дочку, знайомих людей, не могла вказати своєї адреси, як звати рідних. [PERSON] «жила у своєму часі», була капризною, мало чим цікавилась. Свідок [PERSON] вказала, що знала [PERSON] давно, проте останні місяці вона її не зустрічала. Свідок [PERSON], що є сусідкою відповідача по справі [PERSON] повідомила, що була присутня під час підписання заповіту від 18.06.2012р. Даний заповіт підписала вона, оскільки у [PERSON] тремтіли руки. При цьому вона перебувала «при здоровому розумі», була зі всім згодна, нічого не заперечувала, [PERSON] сама говорила, всіх впізнавала, була «при пам'яті». Будь-яких відхилень в її психіці не помічала. Свідок [PERSON] та [PERSON] вказали, що були присутні при посвідчення заповіту [PERSON] від 18.06.2012р. та зазначили, що вищевказаний заповіт відображає волю заповідача. Свідок [PERSON] повідомила суду, що знала [PERSON] давно, вона була активною, енергійною жінкою. В останні роки життя вона мала ряд захворювань, через що потребувала до себе підвищеної уваги будь-яких психічних розладів вона в [PERSON] не помічала, вона була адекватна, все розуміла, знала, що навколо відбувається. Під час підписання заповіту [PERSON] сиділа за столом, поводила себе звичайно. При запитанні нотаріуса відповіла, що хоче укласти заповіт на користь своєї дочки [PERSON] вона все розуміла, відповідала на запитання, нічого не заперечувала, зі всім погоджувалась, була адекватна. Сама вона не підписала заповіт тому що мала проблеми із зором і у неї тремтіли руки - погано писала. Свідок [PERSON] повідомила, що була присутньою при підписанні заповіту. І свідок [PERSON], і [PERSON] і [PERSON], зазначили що при посвідченні заповіту була присутня позивач по справі [PERSON], яка вела себе спокійно та знала про наявність заповіту. По даній справі призначалась судова психіатрична експертиза, як вбачається із акту №12 Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка посмертної судової -психіатричної експертизи від 28.11.2013р. експертна комісія дійшла висновку, що дати відповідь на питання про те, чи страждала [PERSON] на час укладання нею заповіту від 18.02.2012р. на хронічне психічне захворювання, чи перебувала у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності і, відтак, чи могла на той час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не є можливим, оскільки надана медична документація на експертну є малоінформативною, консультація лікаря-психіатра їй не призначалась, а лікарями, які спостерігали за нею, не був описаний її психічний стан, а також покази свідків є суперечливими. ( а. с. 103-105) ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України. ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. ст. 60 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Згідно ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ч.1 ст. 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. ч.1 ст. 1223. ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. ч.1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. ч.1 ст. 1236 ЦК України встановлено, що право заповідача на визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. ч.1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ч. 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судом, в процесі розгляду даної цивільної справи встановлено, що медична консультація лікаря-психіатра [PERSON] не призначалась, а лікарями, які спостерігали за нею, не був описаний її психічний стан, за даними архіву Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка на стаціонарному обстеженні та лікуванні [PERSON] не перебувала, що підтверджується актом №12 Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка ( а. с. 104), а також суд бере до уваги ту обставину, що покази свідків по даній справі є суперечливими зокрема свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Доказів того, що складання заповіту [PERSON] не було її волею і вона була позбавлена здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними суду не надано. Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що досліджені докази по справі підтверджують недоцільність, необґрунтованість та неправомірність вимог позову [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Гречко Ж.Б., про визнання заповіту недійсним, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження вимог вказаних у позовній заяві а тому суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed