Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

в позові вказано, що між позивачем та відповідачем, 18.10.2012 року укладено договір купівлі-продажу кімнати [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Перець Н.В. Вказана кімната зареєстрована за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом №170496369. Відповідно до п. 7 вказаного договору, відповідач зобов`язувався до 30.10.2012 року знятись з реєстраційного обліку, проте до цього часу цього не зробив. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації місця проживання. Представник позивача в судовому засіданні подала заяву про зміну позовних вимог, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користуванням житловим приміщенням за адресою: кімната [ADDRESS] , вимогу про зняття відповідача з реєстрації просила залишити без розгляду, позов просила задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] на праві особистої приватної власності належить кімната [ADDRESS] . Згідно довідки №02-02/3370, виданої КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», у кімнаті [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] 1976 року народження, [PERSON] 1984 року народження, та [PERSON] 2005 року народження. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №170496369, який сформовано 14.06.2019 державним реєстратором Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Гелеван В.В., кімната [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до змісту позову, на неодноразові прохання позивача щодо зняття з реєстрації місця проживання, відповідач не реагує. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. В статті 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право власності власника на майно. В ч. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В ч. 1 ст. 317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи. Таким чином вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації підлягає залишенню без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 768,40 грн. Відповідно до ч.2-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат на професійну правову допомогу [PERSON] планує понести витрати на правову допомогу адвоката Фреїшин Т.М.\~ в сумі 5568,40 гривень. Між адвокатом Фреїшин Тетяною Михайлівною та [PERSON] укладено Договір про надання правничої допомоги б/н від 22/07/2019. Згідно акту наданої правничої допомоги від 25.07.2019 року адвокат передав, а клієнт прийняв послуги на суму 2700 гривень. Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 25/07/2019 [PERSON] сплачено адвокату 2700 гривень, згідно договору та рахунку фактури. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином належними та допустимими доказами підтверджено факт надання правової допомоги позивачу на суму 2700 гривень, оскільки позовні вимоги задоволено стягнення витрат на правову допомогу обґрунтовано належними правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved