Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала на розгляді позовна заява про встановлення факту спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], визнання квартири в м. Тернополі по вул. О.Довженка 8б/46, спільною сумісною власністю та визнання за [PERSON] право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. В судове засідання представник відповідача [PERSON] направив заяву про закриття провадження у справі, мотивуючи звернення тією обставиною, що позивач у справі померла, а спірні відносини не допускають правонаступництва. Вирішуючи клопотання суд наголошує на наступному. Дослідженням змісту копії свідоцтва про смерть серії 1-ИД №249361 від 29.10.2018 року, вбачається, що позивач [PERSON], 22.05.1976 р.н, померла 28 жовтня 2018 року. Згідно п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. В свою чергу, смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. При цьому необхідно враховувати, що в тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов'язані з особою суб'єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути. Зокрема, згідно із ст. 1219 ЦК не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов'язання, що пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Цивільне право регулює особисті немайнові права фізичної особи, що поділяються на два види: 1) особисті немайнові права, що забезпечують природне існування фізичної особи, якими фізична особа володіє довічно: 2) особисті немайнові права, що забезпечують соціальне буття фізичної особи: Предметом позовних вимог є встановлення факту спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], визнання квартири в м. Тернополі по вул. О.Довженка 8б/46 спільною сумісною власністю та визнання за [PERSON] права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. А тому, вочевидь, заявлені [PERSON] у позовній заяві вимоги є взаємоповязаними і стосуються майнових прав, що переходять до спадкоємця. Процесуальне правонаступництво ґрунтується також на нормах ст. 1276\~ЦК,\~відповідно до\~змісту якої\~якщо спадкоємець\~за заповітом\~або за\~законом помер\~після відкриття\~спадщини і\~не встиг\~її прийняти,\~право на\~прийняття належної\~йому частки\~спадщини,\~крім права\~на прийняття\~обов'язкової\~частки у\~спадщині,\~переходить до\~його спадкоємців\~(спадкова\~трансмісія). З огляду на наведене суд не вбачає підстав вважати спірні відносини особистими немайновими, тобто такими, що не допускають правонаступництва. Разом з\~тим,\~згідно ч.1\~ст.\~55\~ЦПК України,\~у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed