Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який був власником земельної ділянки, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гопчицької сільської ради, а також земельних ділянок, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, та житлового будинку, розташованих в [ADDRESS] . Заповітом від 19.09.1989 дід усе своє майно заповів йому. У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживав разом з спадкодавцем, та оформив свої спадкові права на земельну ділянку площею 2,5047 га, що розташована на території Гопчицької сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та житловий будинок, розташовані в [ADDRESS] , йому було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засіданні позивач не з`явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 9), був власником земельних ділянок, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, та житлового будинку, розташованих в [ADDRESS] (а. с. 12-21). Заповітом від 19.09.1989 [PERSON] усе своє майно заповів позивачу (а. с. 10). У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживав разом з спадкодавцем, та оформив свої спадкові права на земельну ділянку площею 2,5047 га, що розташована на території Гопчицької сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 22-24). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та житловий будинок, розташовані в [ADDRESS] , постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.11.2020 йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а. с. 11). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником земельних ділянок, цільове призначення яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, та житлового будинку, розташованих в [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємиць за заповітом прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та житловий будинок, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на це майно.

Outcome: approved