Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області цивільна справа за позовом до [PERSON] до Морозівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.05.2016р. померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. У встановлений законом строк позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Морозівської сільської ради до суду не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що 12.05.2016р. померла [PERSON] (свідоцтво про смерть а. с. 9), яка була власником земельної ділянки площею 3,4149 га, кадастровий номер 0523483000:02:002:0082, що розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 13). Заповітом від 08.02.2016р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу (а. с. 10). У встановлений законом строк позивач подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на це майно (а. с. 12). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 12.05.2016р., була власником земельної ділянки розміром 3,4149 га, кадастровий номер 0523483000:02:002:0082, що розташована на території Морозівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємець за законом подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved