Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

В позовній заяві представник позивача за довіреністю [PERSON] зазначає, що 31.12.2013 році між ТОВ «М.С.Л.» та [PERSON] був укладений цивільно-правовий договір № 1607 про розповсюдження державних лотерей, відповідно до якого [PERSON] повинен розповсюджувати білети державних лотерей Опеоратора, приймати сплати участі в лотереї гравців і не рідше ніж один раз на тиждень, звітуватись за реалізовані лотерейні білети та прийняті сплати участі в лотереї в представництві Оператора: проводити звірку залишків білетів лотерей та не рідше ніж один раз на тиждень здавати кошти, отримані за розповсюдження білетів лотерей. Проте у звязу із неналежним виконанням своїх зобовязань за договором станом на 12.08.2014 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 7210,45 грн.. Відповідач [PERSON] заборгованість перед позивачем визнав і уклав з ним договір про реструктуризацію заборгованості від 12.08.2014 року, згідно якого до 12.11.2014 року [PERSON] мав би погасити заборгованість. Проте, у звязку із тим, що [PERSON] не виконав в повному обсязі зобовязання перед ТОВ «М.Т.С.» , останні звернулися в суд із позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5162,26 грн. та сплачений ними при подачі позовної заяви судовий збір. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Статтею 110 п. 9 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Згідно повідомлення Летичівського РС УДМС України в Хмельницькій області [PERSON], [INFO], знятий з реєстраційного обліку. Відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Оскільки відповідач [PERSON] був повідомлений через оголошення в газеті «Голос України» від 07.07.2015 року, то суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Статтею 224 ч.1 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони не з'явились в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, в порядку ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно статті 509 ч. 1 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ч. 1 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, 31.12.2013 року між ТОВ «М.С.Л.» (Оператор) та [PERSON], [INFO], (Розповсюджувач) був укладений цивільно-правовий договір № 1607 в якому були зазначені умови, права та обовязки [PERSON] щодо розповсюдження білетів державних лотерей Оператора. Додатком № 2 від 31.12.2013 року до даного Договору було передбачено, що в разі припинення дії цього Договору Розповсюджувач зобовязаний негайно повернути Оператору невикористану рекламну продукцію, витратні матеріали та будь-яке інше обладнання, що передавалося Оператором Розповсюджувачу. Додатком № 1 від 31.12.2015 року до цивільно-правового договору про розповсюдження державних лотерей № 1607, визначені період роботи пункту розповсюдження, його місце та винагорода Розповсюджувача. Крім того, 01.04.2014 року між ТОВ «М.С.Л.» та [PERSON] був укладений додаток № 1 до цивільно-правового договору про розповсюдження державних лотерей № 1607 про план мінімальної реалізації, в якому вказане місце надання послуг та визначена винагорода по розповсюдженню білетів. Із відомості руху лотерей за період з 01.08.2014 року по 11.08.2014 року вбачається, що борг розповсюджувача [PERSON] перед ТОВ «М.С.Л.» склав 7210,45 грн.. Згідно договору про реструктуризацію заборгованості від 12.08.2014 року [PERSON] зобовязався виплатити ТОВ «М.С.Л.» заборгованість в сумі 7210,45 грн. згідно затвердженого між ними графіку. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 532 від 18.08.2014 року [PERSON] було сплачено ТОВ «М.С.Л.» 1327,95 грн., а згідно прибуткового касового ордеру № 627 від 01.10.2014 року 721,04 грн.. Отже, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що незважаючи на взяті на себе зобов'язання за цивільно-правовим договором № 1607 від 31.12.2013 року про розповсюдження державних лотерей та договору про реструктуризацію заборгованості від 12.08.2014 року, [PERSON] їх належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ТОВ «М.С.Л.» в сумі 5162 грн. 26 коп., тому є всі підстави для задоволення позову ТОВ «М.С.Л.» і стягнення з відповідача даної заборгованості. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з [PERSON] на користь ТОВ «М.С.Л.» слід стягнути сплачений ними судовий збір в сумі 243,60 грн.. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Оскільки позивачем ТОВ «М.С.Л.» сплачено судовий збір в сумі 246,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 14514 від 26.11.2014 року, тому поверненню підлягає 2 грн. 70 коп.. На підставі наведеного ст.ст. 509 ч. 1, 526 ч. 1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved