overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

В позові вказано, що з 09 листопада 2015 року сторонами укладено шлюб. Сторони мають малолітню\~ доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання доньки, у звязку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка вказала, що відповідач сплачує на теперішній час аліменти на утримання іншої дитини від першого шлюбу доньки Катерини, [INFO], на користь [PERSON] Позивачка у судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач також у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та своєчасно, про що у справі є поштове повідомлення. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, які не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати\~ дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків…, інші обставини. \~\~\~\~ \~ \~ Як встановлено в судовому засіданні,\~ 09 листопада 2015 року сторонами\~ було укладено шлюб, що підтверджено\~ свідоцтвом про шлюб, копія якого є у справі (а.с.2). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO], обидва записані батьками у свідоцтві про народження дитини, копія якого також є у справі (а.с.3). Таким чином, оскільки відповідач є батьком дитини, він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки, яка перебуває на утриманні позивачки, а тому позов підлягає задоволенню. Сплату судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

в позовів казано, що згідно договору дарування від 20/02/2001 року позивачка набула права власності на квартиру 84 в корпусі 2 будинку 18 в м. Івано-Франківську. У квартиру поселилась разом із сином [PERSON] 21/09/[INFO]. Однак протягом тривалого часу, більше двох років відповідач не проживає в її квартирі та не несе витрат на її утримання. Позивачка позбавлена права на отримання державних субсидій на комунальні платежі. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про визнання позову. Відповідно до статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Власником квартири №84 в м.Івано-Франківську по вул.Довженка, 18 корпус 2 є позивач [PERSON], що підтверджується копією договору дарування квартири від 20.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу від 20/02/2001 року, а також випискою КП «Муніципальна інвестиціна управляюча компанія» №02-02/3989 з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї (а.с.4). Згідно із виписки КП «Муніципальна інвестиціна управляюча компанія» №02-02/3989 з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї (а.с.4) копії будинкової книги (а.с.9), та відомостей про реєстрацію відповідача наданих на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 24/12/2010 року по теперішній час. Позивач зазначила в позові, що відповідач більше двох років не проживає за місцем реєстрації, кошти за комунальні послуги, які нараховуються на кожного члена сім'ї, не сплачує. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами, його визнано відповідачем. Відповідно до зазначеного суд,-,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

в позові вказано, що наймачем вказаної квартири є бабуся сторін [PERSON]. В даній квартирі зареєстрована відповідачка сестра позивачки по матері, яка з липня 2014 року в ній не проживає. Перешкод у користуванні квартирою відповідачці не чинять, дверний замок не міняли, відповідачка має ключі від квартири. За вказаних обставин просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивачка просила розглядати справу за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Ордер №001099 від 28.01.1983 року на квартиру [ADDRESS] видано [PERSON], сімя якої складається з 5 чоловік. Відповідно до довідки №02-02/3731 про реєстрацію та склад сімї, виданої КП ,,Єдиний розрахунковий центр 27.05.2015 року, [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], де також зареєстровані сторони. У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачка не надала суду жодного доказу на спростування позову. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

в позові вказано, що на підставі договору купівлі-продажу від 19/05/2010 р. позивачка придбала у ТОВ «Івано-Франківськміськбуд» нежитлові приміщення №№ 1, 8, 9 загальною площею 26,1 кв.м. по вул. Новгородська 39 в м. Івано-Франківськ. 03/11/2015 р. на спірне майно було накладено арешт. Тому позивачка просила суд зняти арешт на спірні приміщення. Судом встановлено наступні обставини. 19/05/2010 р. ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» та позивача уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала нежитлові приміщення №№ 1, 8, 9 загальною площею 26,1 кв.м. по вул. Новгородська 39 в м. Івано-Франківськ. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом. Відповідно до витягу від 19/05/2010 р. здійснено реєстрацію вказаного договору в Державному реєстрі правочинів. Відповідно до витягу від 03/11/2015 р. накладено арешт на приміщення №№ 1, 8, 9 по вул. Новгородська 39 в м. Івано-Франківськ на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції [PERSON] від 03/11/2015 р. 19/05/2010 р. позивачка та ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» склали акт приймання-передачі спірного майна. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Отже нотаріальне посвідчення правочину надало йому юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В ст. 317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Так позивачем надано витяг про здійснення нотаріусом державної реєстрації правочину. Доказів про те, що договір від 19/05/2010 р. між ТзОВ «Івано-Франківськміськбуд» та позивачем є недійсним, нікчемним суду не надано. Отжє позов обґрунтовано належними на те правовими підставами. Відповідно до зазначеного, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

в позові вказано, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровано колишнього чоловіка [PERSON], який залишив житло, не проживає в ньому понад 3 роки, але не знявся з реєстрації. Шлюб між вказаними сторонами розірвано. Тому позивачі просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності від 15/11/2005 р. позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках. Відповідно до будинкової книги на спірну квартиру в ній зареєстровано відповідача. 25/03/2015 р. ухвалено заочне рішення Івано-Франківського міського суду, яким розірвано шлюб між [PERSON] та відповідачем. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В п. 1 ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже власник може на власний розсуд визначати питання володіння, користування і розпорядження своїм майном. Так, в п. 2 ст. 405 ЦК України вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином позов обґрунтовано належними на те правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В позові вказано, що позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які перебувають на утриманні позивача. У позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.06.2009р. в відділі РАЦС Чернігівського районного управління юстиції, актовий запис № 17. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилась, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, просила стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору, а також змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, заперечень не мав, надав згоду на розірвання шлюбу. За даних обставин, на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. суд вважає за можливе ухвалити рішення про часткове задоволення вимог позивача. Між сторонами по справі шлюб зареєстровано 20.06.2009р. в відділі РАЦС Чернігівського районного управління юстиції, актовий запис № 17. Сторонам давався строк на примирення шість місяців, за даний строк примирення між сторонами не відбулося, сторони згодні на розірвання шлюбу. Позивачу з відповідачем по справі не вдалося збудувати міцної сім'ї, мають різні погляди на життя, втратили повагу та любов один до одного. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. У стягнення судових вимог відмовити, так як відповідач в судовому засіданні передав позивачу грошову суму і зазначив, що дана сума йде на погашення судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В позові вказано, що позивач перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивача. У позові позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01.07.2006 року в відділі РАЦС Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 17. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилась, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, заперечень не мав, надав згоду на розірвання шлюбу. За даних обставин, на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення вимог позивача. Між сторонами по справі шлюб зареєстровано 01.07.2006р. в відділі РАЦС Чернігівського районного управління юстиції Запорізької, актовий запис № 17. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

В позові вказано, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частини усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку повноліття дитини. Позивач суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач також суду надав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами справи. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Факт походження дитини від відповідача підтверджується свідоцтвом про народження та про шлюб сторін. Проживання дитини з позивачем та перебування дитини на її утриманні підтверджено довідкою Дніпрорудненської міської ради. Відповідач працює та має достатній заробіток для виплати аліментів, що підтверджено довідкою з місця роботи. Судові витрати на підставі ст. ст.79, 88 ЦПК України - суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В позові вказано, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 12 жовтня 2002 року, шлюб було розірвано 06 липня 2006 року. Сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивачки та проживають з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не зявилася суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що у справі є розписка про отримання судової повістки та телефонограма. Заперечень проти позовних вимог відповідач суду не надавав. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами справи. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружилися 12 жовтня 2002 року (а.с.7). Шлюб між сторонами розірвано 06 липня 2006 року , що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8). Факт походження дітей від відповідача підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5,6) де відповідач зазначений батьком. Проживання дітей з позивачкою та перебування дітей на її утриманні підтверджено довідкою Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області. Судові витрати на підставі ст. ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В позові вказано, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 липня 2013 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач позивачці коштів не надає. Крім того, у відповідача є малолітній син [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти в розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу). Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач також у судове засідання не зявився, суду надав заяву про визнання ним позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Третя особа також подала суду заяву про розгляд справи без її участь, заперечень проти позову не має. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами справи. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 липня 2013 року (а.с.6). 25 вересня 2014 року у них народилася донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.7). Відповідач є приватним підприємцем, має дохід та може сплачувати аліменти, що підтверджено копією податкової декларації (а.с.8). Стягнення з відповідача на користь третьої особи у справі аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], підтверджено копією виконавчого листа (а.с.9). Таким чином, оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], а позивачка матір дитини просить про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання доньки, її вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати на підставі ст. ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

в позові вказано, що позивачу на праві власності належить 1/4 частка в праві на будинок [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] раніше був одружений з позивачкою, однак 22/10/2018 шлюб розірвано. Відповідач понад два роки не проживає з в будинку, що також встановлено рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позов. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 05/08/2003 позивачка успадкувала разом з [PERSON] право на 1/2 частки права власності [PERSON] на відповідний будинок в рівних долях. Відповідно до витягу №2766497 за позивачкою зареєстровано право на 1/4 права власності на будинок [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже обов?язок доказування фактичних обставин спору законом покладено безпосередньо на сторони спору. В п. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже будь-які форми впливу відповідачів на реалізацію позивачем права власності виключаються. В п. 1 ст. 317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином володіння, користування та розпоряджання спірним майном визначається виключно позивачем з іншими співвласниками. Відповідач зобов?язаний не порушувати прав позивача. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. В статті 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право власності власника на майно. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved