Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за заявою [PERSON] , в якій заявник просить суд: - усиновити [PERSON] , [INFO] , дитину - [PERSON] , [INFO] . - зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції внести до актового запису № 12490 від 04.12.2015 р. складеного на [PERSON] , наступні зміни: змінивши малолітньому [PERSON] , [INFO] прізвище з « [INFO] » на « [INFO] »,по-батькові з « [INFO] » на « [INFO] », записавши [PERSON] , уродженця с. Гребені, Кагарлицького району, Київської області, громадянина України, батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] .Виключити із актового запису про народження відомості про батька [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Сторони подали заяви про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 2417 ЦПК України. [PERSON] також заява визнав, не заперечував проти її задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована, доведена та підлягає задоволенню. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі. В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (після укладання шлюбу прізвище змінено на [INFO] ) укладено шлюб, який був зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2218. До реєстрації шлюбу [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , від якого [INFO] народила дитину - [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/2194/17 від 21 березня 2017 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до рішення у вищезазначеній справі малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , залишений проживати з матір`ю [PERSON] . З моменту реєстрації шлюбу між заявником та [PERSON] , малолітній син - [PERSON] постійно проживає разом з ними за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Батько [PERSON] не бере участі у його вихованні, матеріально не забезпечує та життям дитини не цікавиться. [PERSON] дав згоду на усиновлення його дитини заявником, що підтверджується його заявою від 13 лютого 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. [PERSON] , також надала згоду на усиновлення її дитини - [PERSON] , заявником, що підтверджується заявою від 07 травня 2019 року. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Заявник, [PERSON] , на даний час працює в ТОВ «SONUS ODESSA» на посаді художника по світлу. Відповідно до довідки про доходи, наданої директором ТОВ «SONUS ODESSA» Яричевським Р.С. , в період з листопада 2018 по квітень 2019 року загальна сума доходу, отримана мною становить 136013 гривень 37 копійок. Відповідно до Висновку КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» про стан здоров`я від 19.03.2019 року, заперечень стосовно здійснення усиновлення заявником немає. Згідно довідці від 04.03.2019 року, виданій КУ «Міський психіатричний диспансер», [PERSON] не маю психічних розладів. Згідно з довідкою від 28.02.2019 року, виданою КУ «Міська поліклініка № 6», на диспансерному обліку шкірно-венерологічного відділення не перебуваю. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується Довідкою Міністерства внутрішніх справ України Серії ІАА № 1150143. Начальником відділу служби у справах дітей Одеської міської ради Мякотніковою Ю.В. та Головним спеціалістом служби у справах дітей Одеської міської ради Ксенофонтовою Л.В. було проведено обстеження житлово-побутових умов заявника (за адресою [ADDRESS] ), в якому зазначено, що квартиру утримується у доброму стані, існують належні гігієнічні умови для проживання дорослих та дітей. Різниця у віці між [PERSON] , [INFO] та усиновлюваною дитиною - [PERSON] , [INFO] становить 25 років. Крім того, Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради складено висновок № 08-09/100ДСК від 29 травня 2019 року про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам, малолітнього [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено, що усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , із записом в якості батька [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про народження дитини, доцільним та відповідає інтересам дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі наведеного, суд вважає, що заява підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Outcome: approved