Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], Новомосковської районної державної адміністрації, третя особа Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування, в якому позивач просить суд: визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,72 га, що розташована на території с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1223284000-03-012-0292, яка належала [PERSON], померлій 13 січня 1998 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась на те, що 13 січня 1998 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна ділянка (пай) площею 3,72 га, що розташована на території с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1223284000-03-012-0292, яка належала їй на підставі сертифікату на право на землю (пай) серії ДП № 0367602 від 21 березня 2000 року. Після смерті матері позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яке їй було видане 30 червня 2015 року. Для отримання кадастрового номеру, позивач звернулась до своєї сестри [PERSON], яка також є спадкоємцем 1 черги після смерті [PERSON], з приводу отримання кадастрового номеру на земельну ділянку та оформлення права власності на спірну земельну ділянку. Однак відповідач від пропозиції відмовилась та повідомила що вона вже отримала державний акт на право власності на всю земельну ділянку, яку передала в оренду СТОВ «Злагода». При зверненні позивача до Управління Держземагентсва у Новомосковському районі, їй було відмовлено у реєстрації права власності, у звязку з чим позивач вимушений звернутись до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду з заявою з проханням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду встановлений заочний розгляд справи. В звязку з неявкою сторін та інших учасників процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, що 13 січня 1998 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на підставі сертифікату на право на земельний пай серія ДП № 0367602 від 21 березня 2000 року, земельну ділянку площею 3,72 га, розташовану в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 8). Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її доньки [PERSON] та [PERSON], які звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, наданої Новомосковською районною державною нотаріальною конторою. Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом виданих 13 квітня 2000 року та 30 червня 2015 року державним нотаріусом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину в розмірі по 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 3,72 га розташовану в КСП «Колос» в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої 21 березня 2000 року. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що позивач є власником 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 3,72 га розташовану в КСП «Колос» в с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 21 березня 2000 року. Відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. З відповідні Новомосковської РДА Дніпропетровської області за вих..№ 02-22-2675/0/327-15 від 31 серпня 2015 року, вбачається, що на звернення позивача щодо державної реєстрації права власності н частину земельної ділянки їй повідомлено що Новомосковська РДА такими повноваженнями не займається. А згідно відповіді Управління Держземагенства за № К-154/0-167/6-15 від 23 липня 2015 року на заяву щодо реєстрації за [PERSON] права власності на успадковану частину земельної ділянки повідомлено, що земельна ділянка в цілому зареєстрована за відповідачем та їй було надано державний акт на землю в цілому. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 118262, від 12 березня 2001 року, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3,70 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради. Згідно відповіді Управління Держземагенства Новомосковського району, земельна ділянка з кадастровим номером 1223284000:03:012:0292 площею 3,70 га зареєстрована за [PERSON] Враховуючи, що позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на частину зазначеної земельної ділянки, у звязку з тим, що відповідачем зареєстровано право власності всупереч свідоцтва про право на спадщину не на 1/2 частину ділянки, а на земельну ділянку в цілому, то суд приходить до переконання про можливість задоволення позовних вимог позивача про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 3,72 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в КСП «Колос» с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 21 березня 2000 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved