Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

в позові вказано, що з 20.06.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в 2006 році народився син [PERSON] , в 2010 році народилась донька [PERSON] та в 2013 році народилась донька [PERSON] . Позивачкою подано до Івано-Франківського міського суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Сторони спільно не проживають. Відповідач не виконує обов`язків щодо утримання неповнолітніх дітей, діти проживають разом з матір`ю, усної домовленості у питанні утримання дітей позивачу з відповідачем не вдалось досягнути. Зазначила, що відповідач працевлаштований водієм габаритних перевезень в іноземній компанії в Республіці Польща, інших осіб на утриманні в нього немає, позивач самостійно не спроможна забезпечити дітям достатній рівень життя. Тому позивач просила суд присудити стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання дітей в сумі 3000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та письмові пояснення, за змістом яких позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки позивачкою не підтверджено належними та допустимими доказами заявлений розмір аліментів, вказав, що його щомісячний дохід становить 12000-14000 гривень, тому він не може сплачувати аліменти по 3000 гривень на кожну дитину, оскільки сумарно це 9000 гривень, що призведе до скрутного матеріального становища Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, з огляду на наданий відповідачем відзив, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання старших дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісячно та 3000 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що відповідач має матеріальну змогу сплачувати позивачці аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на старших дітей та 3000 гривень щомісячно на утримання молодшої доньки [PERSON] . Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] від 20/06/2006 шлюб сторін зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №882. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано сторін спору. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано сторін спору. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано сторін спору. Згідно копії будинкової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач позов визнав частково, позивач зменшила розмір позовних вимог, стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі, що визнається відповідачем та не заперечується позивачкою. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved