Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до ПАТ «Рівнеазот» про стягнення грошових коштів в звязку з невиплатою підприємством працівникові належних йому сум при звільненні звернувся [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 42\~552,65 грн., а саме: заборгованість по заробітній платі за: січень в розмірі 2676,58 грн., лютий в розмірі 7576,18 грн., березень в розмірі 6814,36 грн.; вихідну допомогу в розмірі трьохмісячного середнього заробітку в розмірі 22343,55 грн.; компенсацію за невикористану щорічну оплачувану відпустку в розмірі 3142,00 грн. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визнав та не заперечив проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] 23 березня 1998 року був прийнятий на роботу слюсарем ремонтником 4 розряду ВАТ «Рівнеазот» відповідно до наказу №33 від 20 березня 1998 року. На підстав наказу №831 від 24 березня 2017 року позивач з 27 березня 2017 року був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю. З дослідженої в судовому засіданні довідки про суми, які належать до виплати при звільненні від 25 травня 2017 року №1143 виданої ПАТ «Рівнеазот» вбачається, що [PERSON], звільненому з 27 березня 207 року згідно наказу №831-ВК від 24 березня 2017 року належить до виплати 42\~552,65 грн., в тому числі: заробітна плата за січень: 2676,58 грн., заробітна плата за лютий: 7576,18 грн., заробітна плата за березень: 32299,89 грн. (в тому числі вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку 22343,55 грн.); компенсація за невикористану відпустку: 3142,08 грн. Відповідно до частини першої\~статті 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно частини першої\~статті 47 КЗпП\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В судовому засіданні було встановлено, що всупереч вимогам частини першої\~статті 116 КЗпП України, відповідач при звільненні позивача остаточного розрахунку з ним не провів та не виплатив усіх належних сум при звільненні з товариства, а саме, не виплатив заробітну плату, вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що при звільненні позивача відповідачем не було проведено з ним повного розрахунку, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved