Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначала, що вона замовила у відповідача пошиття штор та на вимогу останнього 02.12.2013р. здійснила оплату вказаної роботи. Проте відповідач взяті на себе зобов»язання не виконав та отримані кошти не повернув. В подальшому сторони домовилися, що відповідач поверне 4050дол.США до 20 вересня 2014р., про що відповідач написав розписку. Протягом серпня-вересня 2014 року відповідач дійсно повернув частину боргу а саме 22.08.2014р. повернув кошти, еквівалентні 400 дол.США, а 22.09.2014р. ще 700 дол.США. Вважаючи, що між сторонами первісне зобов»язання щодо пошиття штор фактично було припинене шляхом заміни на інше зобов»язання договір позики, яке не було виконане відповідачем в повному обсязі, просила стягнути з останнього суму грошових коштів в розмірі 63646,63грн., що еквівалентно 2950дол.США. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 30024,75грн. залишок заборгованості, 3% річних від цієї суми, що складає 1455,99грн., неустойку 1800 дол., що еквівалентно 46995,25грн., та 3% річних за прострочення сплати неустойки, що складає 2166,93грн., а всього 80624,92грн. В судовому засіданні представник позивачки підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач визнав позов, однак зауважив, що сума, яку просить стягнути позивачка, є завищена. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Сторонами не заперечується, що позивачка замовила у відповідача пошиття штор, що сплатила 2250 дол.США, однак відповідач взяті на себе зобов»язання не виконав та штори не пошив, натомість 19.08.2014р. написав розписку, в якій зобов»язався повернути до 22.08.2014р. позивачці 2250 дол.США по факту невиконаних робіт по пошиттю штор, неустойку в розмірі 1800 дол.США в строк до 20.09.2014р. 03.09.2014р. відповідачем буда написана розписка про те, що він 02.12.2013р. отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 2250дол.США та зобов»язується їх повернути в строк до 22.09.2014рн. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 533 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. . Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). . Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У відповідності до вимог ст..ст.549-550 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно ст..ст..604, 1053 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором. За домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами припинилися зобов»язання за договором підряду, згідно якому відповідач у ролі підрядника зобов»язувався на свій ризик виконати певну роботу а саме - за замовленням позивачки пошити штори, а позивачка зобов»язувалася прийняти та оплатити виконану роботу, що відповідає вимогам ст..837 Цивільного кодексу та виникли нові зобов»язання між тими самими сторонами по договору позики. Згідно до ст.ст.. 1046,1047, 1049-1050 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. . Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. . Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Яв вказувала позивачка та підтвердив відповідач 22.08.2014р. відповідач повернув кошти, еквівалентні 400 дол.США, а 22.09.2014р. кошти, еквівалентні 700 дол.США. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не повернув позивачу основний борг в сумі 1150дол.США (2250 400 700 = 1150), що еквівалентно 30024, 75грн. (1150х2610,8475/100=30024,75), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. У відповідності до ст..625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім вищезазначеної суми також підлягає стягненню 3% річних від простроченої сумизобов»язання з 22.08.2014р. до 03.04.2016р. (590 днів), що складає 1455,99грн. (30024,75 х 3/100/365 х590днів = 1455,99). Разом з тим, у написаній відповідачем 19.08.2014р. розписці вказано, що він зобов»язуєтться сплатити неустойку в розмірі 1800 дол.США в строк до 20.09.2014р., чого зроблено не було. Таким чином підлягає стягненню з відповідача неустойка в розмірі 1800 дол.США, що еквівалентно 46995,25грн. (1800 х 2610.8475/100= 46995,25). Водночас суд не погоджується з твердженням позивачки про стягнення 3% річних від простроченої суми зобов»язання - сплати неустойки з 20.09.2014р. по 03.04.2016р. в сумі 2166,93грн., так як діючим законодавством не передбачено нарахування процентів на неустойку, оскільки неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто штрафна санкція. Посилаючись на вищевикладене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 30024, 75грн. основного боргу, 3% річних від цієї суми , що дорівнює 1455,99грн., неустойки в сумі 46995,25грн., що разом складає 78476грн. а також у відповідності до вимог ст..88 ЦПК України судовий збір в сумі 784грн.76коп. (78476 х 1% = 784грн.76коп.). В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю.

Outcome: partial