Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

в позові вказано, що 01.10.2014 року позивач уклав з відповідачем договір на надання інформаційно-консультаційних послуг, за яким відповідачка зобов'язалася здійснювати підготовку документів, а позивач здійснити оплату наданих послуг. Позивач вніс на рахунок відповідачки 400 доларів США відповідно до п. 4.1. договору. Позивача було повідомлено, що необхідно буде оплатити вартість консульського збору, авіаквитків та вартість за участь в програмі Культурного обміну. В кінці лютого 2015 року відповідачка повідомила, що необхідно сплатити 960 доларів США за участь в програмі Культурного обміну. Грошові кошти в сумі 960 доларів США віддав відповідачці. Однак відповдіачка вказні кошти на розрахунковий рахунок не внесла, а привласнила їх. Для поїздки в США позивач змушений був внести кошти на відповідний банківський рахунок. Відповідачка присвоїла надані грошові кошти в розмірі 960 доларів США. 27.04.2015 року відповідачка власноручно написала розписку про те, що отримала від позивача 960 доларів США та зобов'язується повернути до 20.05.2015 року. Грошові кошти відповідачка не повернула. Просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 25536 грн. 66 коп., 551 грн. 20 коп. судового збору та 607 грн. оплати юридичних послуг. Позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 01.10.2015 року сторони уклали договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №042015 WAT. 27.04.2015 року відповідачка видала на ім`я позивача розписку про те, що отримала 960 доларів США, які зобов'язалася повернути до 20.05.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В ч.2 ст.1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В ч.1 ст.509 ЦК України вказано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В ч.1 ст.526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ч.1 ст.612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідачка не надала суду жодного доказу на спростування позову. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved