Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання та судових витрат звернувся представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз». В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» 4 882,55 грн. за надані послуги з газопостачання та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою рекомендованим листом та оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що між сторонами по справі - ПАТ «Рівнегаз» та [PERSON], було укладено договір про надання послуг з газопостачання №4512 від 26 серпня 20-03 року за адресою [ADDRESS]. Відповідно до умов даного договору та п.п.17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року за №2246, в редакції від 22 лютого 2012 року №119 (надалі - правила), споживач зобов'язаний своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця вносити плату за надані послуги з газопостачання. У разі несплати послуг з газопостачання, газопостачальна організація має право відключити споживача від газопостачання. Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку оплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання. Боржник споживає природний газ, однак, оплату проводить не в повному обсязі, порушуючи цим положення правил. У зв'язку з чим, споживачу за місцем проживання за адресою [ADDRESS] було направлено письмове попередження про наявність заборгованості за спожитий природний газ з пропозицією добровільно оплатити надані послуги з газопостачання, так як в протилежному випадку подача газу буде припинена. У зв'язку з тим, що боржник не допустив працівників ПАТ «Рівнегаз» до відключення газових приладів споживача від системи газопостачання, було складено акт-претензію від 19 серпня 2014 року. 18 лютого 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Рівнегаз» було укладено угоду про розстрочку оплати заборгованості за спожитий природний газ №8380, в якій станом на 01 лютого 2013 року борг становив 1 613,76 грн. Згідно умов договору, відповідач зобов'язувався погасити наявну заборгованість та сплачувати поточні нарахування за надані послуги з газопостачання. У зв'язку з невиконанням зобов'язань по договору реструктуризації заборгованості та неповною оплатою за спожитий природний газ по особовому рахунку у боржника утворилась заборгованість, яка станом на 01 грудня 2014 року становить 4 882,55 грн. Позивачем по справі, була подана заява до Рівненського міського суду про видачу судового наказу і 15 квітня 2013 року Рівненським міським судом видано судовий наказ про стягнення заборгованості із боржника. Ухвалою Рівненського міського суду від 21 листопада 2014 року за заявою боржника судовий наказ було скасовано. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов'язання перед відповідачем, а відповідач своїх зобов'язань не виконав, тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.99 ЦПК України сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу у разі скасування судового наказу і пред'явлення позову до боржника у порядку позовного провадження зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Оскільки при подачі заяви про видачу судового наказу, який в подальшому було скасовано та позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір на загальну суму 243,60 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved