Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку окрім неї зареєстровані: її син - [PERSON], її сестри - [PERSON], її двоюрідний брат - [PERSON], її двоюрідна сестра - [PERSON]. З 01 травня 2014 року та до теперішнього часу відповідачі в даному будинку не проживають, особистих речей в ньому не мають. Вони не бажають в добровільному порядку знятися з реєстрації. Позивачка довгий період часу вимушена сплачувати за них комунальні платежі, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даним будинком. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, по невідомій суду причині, про день та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, повістками. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, відповідно до договору дарування житлового будинку від 27.09.2002 року [PERSON] належить на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 10) Відповідно до договору купівлі - продажу від 11.10.2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 11) Відповідно до довідки комітету мікрорайону № 6 та довідок Краматорського міського відділу Головного управління в Донецькій області Державної міграційної служби України відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9, 17-20) Відповідно до акту № 01-29/4498 від 03.08.2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON] з 01.05.2014 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] не проживають. (а.с. 5-6) Відповідно до акту № 01-29/4498 від 03.08.2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON] з 01.05.2014 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] не проживають. (а.с. 7-8) При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відповідачі порушують її право в користування власністю, а тому відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved