Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

в своїй заяві [PERSON] зазначає, що його бабуся [PERSON] страждає психічним захворюванням, в звязку з чим вона визнана інвалідом ІІ-ї групи, перебуває на обліку та проходить лікування в психоневрологічному відділі Коломийської центральної районної лікарні, що стверджується даними історії хвороби. За станом здоровя [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги та контролю. Оскільки вона не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, то потребує встановлення над нею опіки. Заявник надає їй постійну допомогу, здійснюючи фактичну опіку на нею, має можливість та бажання виконувати обовязки опікуна своєї бабусі та просить визнати останню недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника її опікуном. Заявник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 13.03.2017 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що заяву підтримує та просить справу розглядати в його відсутності. Представник заінтересованої особи - виконкому Коломийської міської ради як органу опіки та піклування в судове засідання не зявився. 13.03.2017 року представник вказаної зафнтересованої особи [PERSON] звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи у відсутності представника вказаного органу та незаперечення щодо задоволення розглядуваної заяви (а.с.55). В звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу 13.03.2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що заявник є онуком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні також встановлено, що бабуся заявника [PERSON] є інвалідом ІІ-ї групи, що підтверджується довідкою серії МСЕ №001585 від 12.03.1996 року (а.с.5). Згідно з випискою з історії хвороби №14343 №9849 від 04.12.2015 року Коломийської центральної районної лікарні [PERSON] страждає параноїдною шизофренією, безперервно-проредієнтний перебіг, деприсивно-параноїдний синдром (а.с. 6). Факт проживання [PERSON] із заявником стверджується довідкою №3137, виданою абенетним відділом комунального підприємства «Житлоінфоцентр» 22.09.2016 року (а.с. 7). Згідно з даними висновку судово-психіатричної експертизи № 341/2016 від 08.12.2016 року підекспертна [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом параноїдною шизофренією. Зазначене захворювання позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.39-42). Відповідно до подання та рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради №40 від 28.02.2017 року вказаний орган та піклування пропонує кандидатуру заявника на призначення його опікуном його бабусі [PERSON] (а.с.57, 58). Відповідно до положень ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, судом встановлено наявність передбачених ч.1 ст. 39 ЦК України підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до положень ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Отже, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення розглядуваної заяви. На підставі наведеного, ст.ст.39, 40, 58, 60, 63 ЦК України та,

Outcome: approved