Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа - Служба у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. В судовому засіданні позивачка-відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Зембра Є.Й. позовні вимоги підтримали, зустрічні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що [PERSON] є батьком малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .04 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач, як батько, вихованням та утриманням дітей належним чином не займається, спільно з сім`єю не проживає.Позивачка-відповідачка зверталась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів, однак за рішенням суду він їх не сплачував. В листопаді 2018 року позивачка-відповідачка мала намір звернутись з позовом в суд про позбавлення [PERSON] батьківських прав, однак 13 грудня 2018 року РДА прийнято висновок за № 02-1878/02-16 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенні до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Висновком районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 02-1877/02-16 [PERSON] встановлено способи участі у вихованні спільних дітей. Відповідачу було надано можливість бачитися із дітьми в приміщенні навчального закладу, який вони відвідують - опорний заклад Почаївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради за обов`язкової участі психолога, щочетверга з 14:00 до 15:00 години. Підставою наміру звернення з позовом в суд про позбавлення батьківських прав у 2018 році, крім не прийняття участі у вихованні дітей і не надання коштів на їх утримання, була негативна поведінка відповідача, а саме зловживання спиртними напоями, порушення нормальних умов проживання відповідачем відносно позивачки-відповідачки та малолітніх дітей, порушення спокою, що виражалось у приході по місцю проживання в нічний час, стуканні по вікнах та дверях, вчиненні сварок, що негативно впливало на психологічний стан [PERSON] та стан малолітніх дітей.Такі дії [PERSON] тривали значний проміжок часу. Після прийняття районною адміністрацією висновків про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача-позивача та встановлення можливості побачення з дітьми, [PERSON] запропонував припинити стягнення аліментів та зняти заборгованість по аліментах, а він у відповідь перестане створювати [PERSON] незручності в житті, а саме перестане ходити вночі по місцю її проживання в нічний час та влаштовувати сварки.Заради свого спокою та спокою дітей, позивачка-відповідачка звернулась у відділ виконавчої служби із заявою про припинення стягнення аліментів та ліквідацію заборгованості. Приблизно рік [PERSON] дотримував свого слова, проте протягом останнього року його поведінка знову стала нестерпною. Він знову почав приходити ночами під будинок в нетверезому стані, влаштовуючи сварки, висловлюючись ненормативною лексикою. Крім цього, інколи приходив в школу до дітей в нетверезому стані, що було неприємно дітям, намагався зустрітись з ними без присутності шкільного психолога та не у визначені години та дні, як це було зазначено у висновку районної адміністрації.В даний час позивачкою-відповідачкою подано заяву про відновлення стягнення аліментів з [PERSON] на користь малолітніх дітей. Позивачці-відповідачці відомо, що [PERSON] знову зловживає спиртними напоями, з`являється в громадських місцях в стані сп`яніння, що негативно впливає на психологічний стан дітей і соромить їх в очах інших дітей.Також відомо, що з кінця листопада по 08 грудня 2020 року відповідач-позивач перебував на лікуванні від алкоголізму в Почаївській обласній психоневрологічній лікарні. [PERSON] була вимушена повторно звернутись до Кременецької районної державної адміністрації з питанням позбавлення батьківських прав [PERSON] . Висновком Кременецької районної державної адміністрації від 09.12.2020 року №01-1694/02-16 вирішено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] по відношенню до малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Позивачка-відповідачка зазначає, що змінити поведінку [PERSON] на кращий бік неможливо, оскільки він надзвичайно довго, а це приблизно з листопада 2014 року, не цікавиться вихованням, утриманням, фізичним та духовним розвитком дітей, їх станом здоров`я, підготовкою до майбутнього самостійного життя. Крім цього, відповідач-позивач попереджався комісією з питань захисту прав дитини Кременецької РДА від 13 грудня 2018 року, якою за певних обставин було прийнято рішення про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Також, відповідач-позивач не виконував іншого висновку районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року, яким прийняте рішення про можливість його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми в навчальному закладі за участю психолога щочетверга, яким [PERSON] на протязі 2-х років жодного разу не скористався. Щодо зустрічного позову, то позивачка-відповідачка ніяким чином не чинить перешкоди [PERSON] в спілкуванні з дітьми та вважає даний позов безпідставним, просить в його задоволенні відмовити. Позивачка-відповідачка просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь понесені судові витрати, а саме 840 гривень 80 копійок сплаченого судового збору, а також 2200 гривень коштів за надання правової допомоги. Відповідач-позивач [PERSON] та його представник адвокат Сідорова І.А. в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, позов [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав не визнають. Пояснили, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] вони проживали у будинку її батьків, а після розірвання шлюбу він переїхав на постійне проживання до своєї матері [PERSON] по [ADDRESS] , де і проживає на даний час. Оскільки з часу розірвання шлюбу відповідач-позивач з колишньою дружиною перебуває у неприязних стосунках, остання поступово стала обмежувати його побачення та спілкування з дітьми, які залишилися проживати разом з їх матір`ю по [ADDRESS] . [PERSON] заборонила відповідачу-позивачу приходити до їх помешкання, а також заборонила йому забирати дітей до свого житла, хоча на час припинення шлюбних відносин - 2014 року він мав з дітьми налагоджений контакт. Так, синові на той час було 5 років, а дочці 3 роки, до часу розірвання шлюбу всі постійно проживали разом, діти знали, що [PERSON] їх батько, він піклувався про них, брав участь у їх вихованні. Деякий час після розірвання шлюбу відповідач-позивач відвідував дітей за їх місцем проживання, а пізніше, у зв`язку з такими заборонами з боку колишньої дружини, щоб не провокувати подальших конфліктів, він вирішив бачитися з дітьми в школі, де вони навчаються - у Почаївській ЗОШ І-ІІ ступенів. Крім того, наприкінці 2018 року відповідач-позивач звернувся до Служби у справах дітей Кременецької РДА із заявою про визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей, в результаті чого Службою складено відповідний висновок № 02-1877/02-16 від 13 грудня 2018 року, відповідно до якого йому встановлено способи участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, шляхом побачень в приміщенні навчального закладу, який вони відвідують, за обов`язкової участі психолога щочетверга з 14:00 години до 15:00 години, зобов`язано [PERSON] не перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їхньому вихованні. Деякий час після прийняття цього висновку, в зустрічах з дітьми [PERSON] та дирекція школи перешкод не чинили. Однак, в 2020 році з початком карантинних обмежень його почали обмежувати у побаченнях з дітьми, заборонили заходити до школи, а восени 2020 року директорка школи повідомила про те, що [PERSON] подала їй заяву, у якій висловила прохання не допускати його до дітей. За таких обставин, на даний час [PERSON] повністю обмежений у спілкуванні з дітьми, не може брати участі у їх вихованні. Зауважив, що за час окремого проживання з дітьми [PERSON] неодноразово купував дітям одяг, продукти харчування, іграшки, дарував їм велосипед, електромашину, проте колишня дружина постійно налаштовує дітей проти нього, внаслідок чого вони не хочуть з ним спілкуватися. Обмеживши [PERSON] у побаченнях з дітьми, [PERSON] разом з тим вирішила позбавити його батьківських прав відносно обох дітей, однак з такою ініціативою колишньої дружини він категорично не згідний. Звертає увагу суду на той факт, що у поданому [PERSON] висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав № 01-1694/02-16 від 09 грудня 2020 року зазначено, що діти стараються уникати зустрічей з батьком. Подарунки, прийняті від батька, [PERSON] не цінує, ставить далеко від себе, інколи забуває їх у школі. У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до директора школи про сприяння йому у проведенні зустрічей з дітьми за участі психолога. Малолітня [PERSON] надала пояснення, що бачиться з батьком рідко, малолітній [PERSON] пояснив, що батько приходить до школи або додому, інколи телефонує до нього, дає гроші або подарунки. Наведені обставини свідчать про те, що [PERSON] постійно виявляє бажання спілкуватися з дітьми, які, будучи налаштовані матір`ю проти нього, уникають зустрічей. Той факт, що дочка не цінує подарунків батька та забуває їх у школі, якраз підтверджує його доводи стосовно того, що відповідач-позивач все-таки приходив до школи, і приходив не просто поспілкуватися, а завжди приносив з собою якийсь гостинець чи іграшку. [PERSON] є люблячим та уважним батьком, який бажає брати активну участь у вихованні власних дітей, а [PERSON] , налаштовуючи дітей проти нього та обмеживши його побачення з дітьми, створює перешкоди у реалізації ним батьківських прав та обов`язків. Доводи колишньої дружини про те, що він створює конфліктні ситуації, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, є безпідставним наклепом. [PERSON] відмовилась від отримання аліментів за період з 2014 по 2018 роки, оскільки він добровільно брав участь в утриманні дітей, що підтверджується поясненнями самих дітей, викладеними у висновку про доцільність позбавлення мене батьківських прав. На даний час [PERSON] сплачує аліменти на дітей в міру своєї можливості, оскільки у зв`язку з карантинними обмеженнями не може влаштуватися на роботу. З огляду на наведене вважає, що відсутність бажання дітей спілкуватися з ним є тимчасовим явищем, зумовленим негативним ставлення їх матері до нього, а тому ця обставина не повинна бути абсолютною для суду, оскільки підтримання стосунків між [PERSON] та дітьми відповідає і сприяє захисту прав та інтересів дітей. Просить суд урахувати факт неприязних стосунків між ним та [PERSON] та необхідність у зв`язку з цим проведення його побачень з дітьми за відсутності матері дітей. На підставі вищенаведеного, просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] із сином [PERSON] , [INFO] , та дочкою [PERSON] , [INFO] , визначивши такі способи участі у вихованні дітей: з 11:00 години суботи по 16:00 годину неділі першого та третього тижня місяця з ночівлею за місцем проживання батька - по [ADDRESS] ; у робочі дні за домовленістю обох батьків; проведення спільного відпочинку [PERSON] із сином [PERSON] та дочкою [PERSON] протягом 7 (семи) днів під час зимових шкільних канікул, а також протягом 14 (чотирнадцяти) днів літніх шкільних канікул; забезпечення щоденного спілкування [PERSON] із сином [PERSON] та дочкою [PERSON] , шляхом телефонного зв`язку. Стягнути з [PERSON] в понесені судові витрати. Представник третьої особи Служба у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації Пилипчук С.К. в судовому засіданні пояснила, що в 2018 році [PERSON] звернулась із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , у зв`язку з тим, що він не виконує своїх батьківських обов`язків, щодо своїх неповнолітніх дітей. Були викликані обоє батьків та 13 грудня 2018 року Кременецькою РДА прийнято висновок за № 02-1878/02-16 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенні до малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] .Встановлено [PERSON] способи участі у вихованні дітей, якому було надано можливість бачитися із дітьми в приміщенні навчального закладу, який вони відвідують - опорний заклад Почаївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради за обов`язкової участі психолога, щочетверга з 14:00 до 15:00 години. В 2020 році [PERSON] повторно звернулась з такою-ж заявою, яка була розглянута та було встановлено, що [PERSON] з грудня 2018 року продовжує неналежним чином виконувати батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей, діти постійно проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Комісією встановлено, що відповідач не дотримується способів участі у вихованні дітей, встановлених висновком районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року №02-1877/02-16, зловживає алкогольними напоями, своєю поведінкою ганьбить дітей серед однолітків та друзів, приходить до дітей в нічний час в неадекватному стані через стан сп`яніння. З січня 2019 по жовтень 2020 року зустрічей [PERSON] з дітьми у присутності психолога на території школи не було. Висновком Кременецької районної державної адміністрації від 09.12.2020 року №01-1694/02-16 було вирішено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] по відношенню до малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Також зазначає, що [PERSON] до Служби у справах дітей Кременецької РДА із заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми не звертався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] . Позивачка-відповідачка [PERSON] негативно налаштовує дітей щодо батька. 2 (два) роки тому вона не дозволила [PERSON] побачитися з дітьми по місцю проживання, хоча було відомо, що вони були вдома. Їй відомо, що коли сторони перебували в шлюбі, то [PERSON] постійно утримував та виховував своїх дітей. Після розірвання шлюбу зі слів [PERSON] його не пускають до дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] . Під час шлюбу її син давав своїм дітям гроші, купував подарунки. Вона приходила разом із сином до школи на перший дзвоник. Після того, як син з невісткою розвелися, вона не пускає його до дітей, не дозволяє з ними спілкуватися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою [PERSON] , проживає разом з братом та мамою [PERSON] в [ADDRESS] . Зі слів брата знає, що його [PERSON] не пускає до дітей, а він хоче з ними спілкуватися. Неповнолітній [PERSON] , будучи допитаним як свідок суду пояснив, що йому відомо що між батьками розірвано шлюб десь 7 (сім) років тому. Він проживає разом з мамою [PERSON] та бабусею. Батька бачить рідко. Приходив на його день народження до школи. Останній раз батько приходив до них додому п`яним, вів себе неадекватно. Коли він був в четвертому класі, то батько сварився з вчителями, зараз він в сьомому класі. Батько не цікавився його успішністю. Кожний раз коли він приходив до школи, то давав гроші, або щось приносив. В школу батько приходить один раз на місяць, інколи тверезий, інколи п`яний. Вважає, що можна дати шанс батькові на виправлення. Мама пускала батька на подвір`я, щоб він міг поспілкуватися з ним та сестрою. Йому б хотілося поїхати до бабусі [PERSON] та батька, але тільки з мамою. Неповнолітня [PERSON] , будучи допитаною як свідок суду пояснила, що їй зараз 10 років. Вона проживає разом з мамою [PERSON] та бабусею. Бачила батька перед днем народження брата [PERSON] на подвір`ї. Коли батько приходив востаннє, то в нього виник конфлікт з бабусею. Він їх позорить, бо приходить до них в нетверезому стані. До школи батько приходив, щоб з нею поспілкуватись. У навчанні не допомагав, не цікавився успішністю. На день народження брата в березні дав їм двом 500 гривень і 01.09.2021 дав їй 200 гривень. Вона бачила батька лише п`яним. Не бажає спілкуватися з батьком, бо він постійно п`яний. Батько також приносив їй ролики, але розмір був маленький. Коли батько приходить до школи, то їхня зустріч триває десь 10-15 хвилин. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року цивільну справу № 601/2484/20; Провадження № 2/601/163/2021 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, об`єднано з цивільною справою № 601/467/21; Провадження № 2/601/320/2021, за позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа - Служба у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року клопотання представника відповідача-позивача [PERSON] - адвоката Сідорової Ірини Анатоліївни про виклик свідків задоволено. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року в клопотанні представника позивачки-відповідачки адвоката Зембри Є.Й. про витребування доказів, - відмовлено. Ухвалою суду від 28 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що в позові [PERSON] слід відмовити, зустрічний позов [PERSON] слід задоволити частково, зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про народження Серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис про народження № 35. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження Серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 39. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Висновком районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 02-1877/02-16 [PERSON] встановлено способи участі у вихованні дітей. Відповідачу було надано можливість бачитися із дітьми в приміщенні навчального закладу, який вони відвідують - опорний заклад Почаївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради за обов`язкової участі психолога, щочетверга з 14:00 до 15:00 години. Висновком Кременецької районної державної адміністрації від 09.12.2020 року №01-1694/02-16 вирішено, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] по відношенню до малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доцільним. З довідки від 05.01.2021, виданої Кременецьким ВП ГУНП в Тернопільській області слідує, що було проведено перевірку за повідомленням [PERSON] , 1987 р.н., жительки [ADDRESS] , про те, що [INFO] її колишній чоловік [PERSON] , прийшов до їх спільних дітей у нетверезому стані та вчинив конфлікт. Дана подія зареєстрована в ЄО Кременецького ВП за № 7067 від 21.12.2020.В ході проведення перевірки було встановлено, як пояснила вчителька Почаївської ЗОШ [PERSON] , [INFO] в приміщення Почаївської ЗОШ прийшов [PERSON] і повідомив, що хоче побачитись із своєю дочкою [PERSON] , 2011 р.н., на що йому відповіли, що згідно висновку Кременецької РДА, в нього день побачення четвер. Із за цього [PERSON] вчинив словесну суперечку із [PERSON] , яка проходила на підвищених тонах голосу, нецензурними або образливими словами [PERSON] не виражався. Після цього [PERSON] зателефонувала до [PERSON] і розповіла про вище вказану подію, яка згодом звернулась із заявою в Кременецький ВП ГУНП в Тернопільській області. Як пояснила [PERSON] її колишній чоловік неодноразово лікувався в Почаївській психоневрологічній лікарні, відповідно до довідки виданої КНП «Почаївська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 25.11.2020 року по 08.12.2020 року.Враховуючи вище наведене в даній події відсутній склад будь якого правопорушення. З відповіді № 7267 від 05.03.2021 даної адвокату Зембрі Є.Й. Кременецьким міськрайонним відділом виконавчої служби вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 45983651 з примусового виконання виконавчого листа № 601/2426/14-ц від 16.12.2014, виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини, починаючи з 05.11.2014 року та до досягнення дітьми повноліття.02.12.2019 надійшла заява від стягувача [PERSON] про повернення виконавчого листа № 601/2426/14-ц від 16.12.2014 року виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області без виконання, в якій зазначено, що заборгованість станом на 01.11.2019 відсутня та штрафи в її користь сплачені в повному обсязі.Станом на 01.11.2019 згідно розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] нараховано 89 730.75 гривень та сплачено 89 730.75 гривень аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах [PERSON] , згідно виконавчого листа № 601/2426/14-ц від 16.12.2014, виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області, заборгованість по аліментах станом на 01.03.2021 становить - 42 898.18 гривень. Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.02.2015, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Згідно ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 липня 2016 року, закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2016 року за №12016210120000313 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України по обвинуваченню [PERSON] , у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 21.09.2016, [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених статтею173, та частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та призначено йому стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.10.2016 [PERSON] засуджено за частиною 1 статті 289 КК України до трьох років обмеження волі. На підставі статті 75 КК України [PERSON] звільнено від покарання з випробуванням строком на 1 рік. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 липня 2018 року [PERSON] було оголошено в розшук, оскільки місцезнаходження його було невідоме, а станом на 01.07.2018 року заборгованість по аліментах становила - 52 686.09 гривень. Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та призначено йому стягнення у виді сплати штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови Високопільського районного суду Херсонської області від 26 січня 2021 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 173 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. З довідки про склад сім`ї № 302 від 22.02.2021 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; мати - [PERSON] , [INFO] ; сестра - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] ; племінник - [PERSON] , [INFO] ; племінник - [PERSON] , [INFO] . З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 22.02.2021, складеного депутатом Почаївської міської ради Іськов Р.П. та представниками громадськості [PERSON] та [PERSON] слідує, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] ; мати - [PERSON] , [INFO] ; сестра - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] ; брат - [PERSON] , [INFO] ; племінник - [PERSON] , [INFO] ; племінник - [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] брати [PERSON] за місцем реєстрації не проживають. В будинку де проживає [PERSON] наявна окрема кімната для проживання дітей. Згідно характеристики по місцю проживання від 23.02.2021, [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований в [ADDRESS] . Скарг на громадянина [PERSON] в Почаївську міську раду не надходило. Депутатом Почаївської міської ради не являється. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктами 15,16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав, що надання батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи - відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач-позивач по справі [PERSON] , який є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не достатньо приділяє уваги по вихованню своїх дітей, але має бажання спілкуватися та брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей, намагається вчасно сплачувати аліменти на їх утримання. Відповідачем-позивачем [PERSON] не доведено факт вчинення перешкод позивачкою-відповідачкою у спілкуванні з дітьми. Позивачка-відповідачка в судовому засіданні не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей, шляхом позбавлення їх батька по відношенню до них батьківських прав та доказів, які-б безспірно свідчили про умисне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. З урахуванням наведеного, врахувавши думку дітей, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові [PERSON] відмовити, попередивши [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виховання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Стаття 153 Сімейного кодексу України встановлює, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно положень статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Положеннями статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 24 квітня 2001 року встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 24 квітня 2001 року, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, відповідно до частини 4 статті 157 Сімейного кодексу України, між батьками дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не укладено. Згідно із частиною 1 статті 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 24 квітня 2001 року, у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо виконання ними батьківських обов`язків в частині способів участі батька у вихованні спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з наявних письмових матеріалів справи, [PERSON] комісією з питань захисту прав дитини 23.12.2018 був визначений спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, надавши батькові можливість бачитися з дітьми в приміщенні навчального закладу, який вони відвідують - опорний заклад Почаївська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради Тернопільської області за обов`язкової участі психолога щочетверга з 14:00 години до 15:00 години. При вирішенні питання щодо способів участі батька [PERSON] у вихованні дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , суд виходить із принципів статей 3, 9 Конвенції про права дитини, ратифіковано Постановою Верховної ради України за номером 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, якими встановлено, що в усіх діях щодо дітей, зокрема, судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; принцип поваги до права дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. Згідно із частиною 2 статті 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування; в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи; під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Оскільки сторони на час розгляду справи по суті не дійшли згоди щодо способу участі у спілкуванні з дітьми батька та участі останнього у їх вихованні, то суд, визначаючи останній та розглядаючи спір по суті, приймає до уваги всі надані сторонами письмові докази, пояснення сторін, та думку неповнолітніх дітей. Однак, аналізуючи надані стороною [PERSON] докази у вигляді пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , заявлений ним факт чинення йому перешкод у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні не знайшов свого підтвердження, а тому судом оцінюються критично. Крім того, не знайшло підтвердження перешкоджання [PERSON] у побаченнях [PERSON] з дітьми, які він мав право вчиняти на підставі висновку районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 02-1877/02-16. Суд вважає, що встановлений висновком районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 02-1877/02-16 спосіб участі у вихованні дітей в недостатній мірі дає можливість [PERSON] реалізувати свої батьківські права на побачення та спілкування з ними. З врахуванням досліджених доказів, вислухавши думку дітей та сторін по справі суд вважає, що слід визначити такі способи участі у вихованні дітей, а саме: встановити побачення з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з 11:00 години по 16:00 годину суботи чи неділі за їх згодою першого та третього тижня місяця по місцю проживання дітей або в іншому місці за згодою дітей; у робочі дні за домовленістю обох батьків; проведення спільного відпочинку [PERSON] із сином [PERSON] та дочкою [PERSON] протягом 7 (семи) днів під час зимових шкільних канікул, а також протягом 14 (чотирнадцяти) днів літніх шкільних канікул за згодою дітей; забезпечення щоденного спілкування [PERSON] із сином [PERSON] та дочкою [PERSON] , шляхом телефонного зв`язку за їх згодою. Суд вважає, що вимоги [PERSON] про те, щоб діти ночували за місцем його поживання з 11:00 години суботи по 16:00 годину неділі не підлягають до задоволення, оскілки діти не виявили такого бажання, та між ним та дітьми на даний час відсутній сталий зв`язок та порозуміння. За викладених обставин, оскільки зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат в розмірі 3454.00 гривень, що складається з 454.00 гривень судового збору та 3000 гривень за надання правової допомоги.

Outcome: partial