overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON], з участю зацікавленої особи Боблівської сільської ради Вінницької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник заяву мотивувала тим, що [INFO] у віці 82 років помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Заявник є спадкоємцем за заповітом. Під час оформлення спадкових прав нотаріус виявила, що у державному акті на право приватної власності на земельну ділянку Серія ІІ-ВН №017830, та свідоцтві про смерть наявні розбіжності в написанні імені спадкодавця, а саме: замість імені за свідоцтвом про смерть - «[PERSON]» у державному акті на право приватної власності на землю зазначене ім'я - «[PERSON]». У зв'язку з цим заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Наведене змусило заявника звернутись до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник та його представник дали пояснення аналогічні до заяви та просили суд встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю Серія ІІ-ВН №017830, виданий на ім'я [PERSON], є правовстановлюючим документом [PERSON], який помер [INFO] в с. Боблів Немирівського району Вінницької області. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав суду лист в якому просить суд справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд вирішив провести розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть від [INFO] [PERSON] помер у віці 82 роки [INFO]. Згідно заповіту від 11.03.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Боблівської сільської ради Немирівського району Вінницької області [PERSON] заповів своє майно [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу від 11.05.1991 року імя померлого було зазначено як [PERSON] [INFO]. Згідно п. 6 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прийшов висновку, що заява обґрунтована, підставна та така, що підлягає задоволенню, оскільки на переконання суду факт належності Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІІ-ВН №017830, виданого на ім'я [PERSON], є правовстановлюючим документом [PERSON], який помер [INFO] в с. Боблів Немирівського району Вінницької області, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON], з участю зацікавленої особи Козинецької сільської ради с.Козинці про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник заяву мотивував тим, що він народився 6 вересня 1955 року в с. Козинці, Липовецького р-ну, Вінницької області. При оформленні свідоцтва про народження ЯЕ №093353 батько був записаний правильно [PERSON], а матір [PERSON], була помилково зазначена як [PERSON]. 09.02.2015 року мати - [PERSON] померла, і заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно, що належало його матері на момент смерті. Однак через допущену помилку в свідоцтві про народження, заявник не може прийняти спадщину. Наведене змусило заявника звернутись до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник дав пояснення аналогічні до заяви та просив суд встановити факт, що [PERSON], зазначена як його матір в свідоцтві про народження ЯЕ №093353, та [PERSON], яка зазначена в свідоцтві про смерть серія І-АМ № 310752, та заповіті №45 від 22.03.2004 року являється однією і тією ж особою. Представник зацікавленої особи Козинецької сільської ради с.Козинці в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть від 10.02.2015 року [PERSON] померла 09.02.2015 року. Як вбачається з свідоцтва про народження від 14.09.1955 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прийшов висновку, що заява обґрунтована, підставна та така, що підлягає задоволенню, оскільки на думку суду факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON], як матір»ю та сином доведений матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON], з участю зацікавленої особи органу опіки та піклування Департаменту охорони здоров»я Вінницької міської ради про визнання особи безвісно відсутньою. Заявник заяву мотивував тим, що його рідний брат по лінії матері - [PERSON] в 2010 році виїхав до Російської Федерації на заробітки. До 2010 року він також неодноразово знаходився на заробітках, але завжди повертався, дзвонив із-за кордону, підтримував зв'язок з рідними. Враховуючи той факт, що в брата були та є кредитні зобов'язання - ним була придбана квартира по [ADDRESS], яка знаходилася під іпотекою кредитора - «Приватбанка», він вимушений був виїхати знов на заробітки. У вказані квартирі проживають заявник, його дружина та малолітня дитина. Заявник та малолітня дитина в квартирі зареєстровані. Але, починаючи з середини 2012 року брат перестав виходити на зв'язок та сплачувати кредитні платежі. Зрозуміло, що заявник почав з власних коштів сплачувати кредитні платежі, так як не хотів, щоб брат залишився без квартири. Враховуючи економічну ситуацію, яка склалася на території України йому також стало важко здійснювати кредитні платежі, внаслідок чого він неодноразово намагався з цього приводу зв'язатися із братом. Жодного результату не було. Їхня мати зверталась до правоохоронних органів РФ, але отримала відповідь, що проводиться пошукові міри, відомостей про місце знаходження брата немає. Наведене змусило заявника звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] дала пояснення аналогічні до заяви та просила суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Він\-ниці, безвісно відсутнім починаючи з 01.01.2013 року. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування Департаменту охорони здоров'я Вінницької міської ради в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд, вирішив справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно листа Головного управління МВС Російської Федерації по Нижегородській області від 28.02.2013 року заява [PERSON] щодо розшуку її сина [PERSON] отримано і розглянуто, направлено для організації розшукових заходів та прийняття рішення. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] які показали, що [PERSON] вони ніколи не бачили, в квартирі по [ADDRESS] проживає заявник [PERSON] який є братом [PERSON], а [PERSON] в ній ніколи не проживав. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення заявника, прийшов висновку, що заява обґрунтована, підставна та така, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявники заяву мотивував тим, що він, [PERSON], є сином померлої, [INFO], [PERSON], [INFO] Коли його покійна мати вийшла заміж за його батька, то взяла його прізвище, про що було зазначено в Свідоцтві про шлюб, за прізвищем [PERSON]. Але коли отримувала паспорт серії [NUMBER], виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 13 листопада 1995 року, то записали [PERSON], тобто є помилка в одній букві. Ніхто цьому не надавав особливого значення, оскільки не припускав юридичних наслідків, у зв'язку з юридичною необізнаністю. Але, разом з тим, в свідоцтві про народження заявника записані батьки - [PERSON] - батько, [PERSON] - мати. Після смерті матері відкрилась спадщина на її майно, але для прийняття спадщини заявнику слід звернутись до суду для встановлення юридичного факту. В судовому засіданні заявники дав пояснення аналогічні до заяви та просив суд встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка [PERSON], яка підтвердила родинні відносини між заявником [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть від 07.07.2014 року серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження від 03.02.1954 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прийшов висновку, що заява обґрунтована, підставна та така, що підлягає задоволенню, оскільки на думку суду факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] доведений матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. З 05.07.2006 року по 03.12.2012 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] та їх шлюб розірваний згідно рішення суду від 03.12.2012 року. За час перебування у шлюбі сторони придбали квартиру [ADDRESS], яка після розірвання шлюбу шляхом поділу майна подружжя перейшла у власність позивача. Після розлучення відповідач в належній позивачу квартирі не проживає та не користується нею, але позивач змушена сплачувати комунальні послуги і за позивача. За місцем реєстрації відповідач не з'являвся вже понад рік. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] дала пояснення аналогічні до позовної заяви та просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, у зв'язку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті «Вінниччина», які містяться в матеріалах справи. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2013 року за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. дане рішення набуло законної сили 30.04.2013 року. Судом в ході розгляду справи було встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] та у відповідності до акту від 15.05.2014 року за даною адресою не проживає з початку 2013 року. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї квартиронаймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем правами і несуть обов'язки , які випливають з договору найму. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї без поважних причин не проживали в житловому приміщенні понад 6 місяців вони вважаються такими, що втратили право користування цим житловим приміщенням. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що реєстрація відповідача в спірній квартирі порушує право позивача як власника житла, тому позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач позов мотивувала тим, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 22 травня 2007 року, про що свідчить рішення Замостянського районного суду м. Вінниця. Від шлюбу вони мають спільну дитину - (сина) [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 07 червня 2006 року позовні вимоги задоволено - стягнуто із відповідана на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - (сина) [PERSON] [INFO], у розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з дня звернення, а саме з 17 травня 2006 року. Разом з тим, на момент звернення з позовом до суду, на утримання дитини потрібно не менше 1000 гривень, внаслідок того, що позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: дитина навчається у школі, що потребує певних витрат на одяг, взуття та інше матеріальне забезпечення. Також дитина відвідує додатково уроки з англійської мови та математики, для його особистого розвитку, які потребують сплати додаткових коштів. При цьому, дитина потребує оздоровлення, на що також витрачаються певні суми. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач дала пояснення аналогічні до позовної заяви, підтримала позов та просила суд стягувати з відповідача аліментів на її користь на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 600 гривень. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 07.06.2006 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 150 гривень щомісячно. Як вбачається з свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, а саме слід змінити розмір стягуваних аліментів та встановивши розмір стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 600 гривень, оскільки в судовому засіданні не знайшло підтвердження та не надано позивачем доказів, що відповідач в змозі сплачувати більшу суму аліментів. Враховуючи наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивач позов мотивувала тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково та не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу, щомісячно і досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.08.2008 року. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 157994 від 15.12.2009 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те що сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, щомісячно, з дати предявлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття, так як позивачем не доведена можливість сплачувати відповідачем аліментів в більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 21.11.2016 року, а тому суд присуджує стягнення аліментів з вказаної дати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи наведене з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивач позов мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2012 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2016 року їх шлюб було розірвано. Від шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини та матеріальної допомоги на її утримання не надає. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на кожного щомісячно і досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини його доходів щомісячно і досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2012 року та згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2016 року їх шлюб розірвано. Згідно свідоцтва про народження від 10.07.2013 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те що сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з дати предявлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву пред'явлено до суду 11.08.2016 року, а тому суд присуджує стягнення аліментів з вказаної дати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи наведене з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved