Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивачки, зареєстровані: її чоловік - [PERSON] та її колишній чоловік - [PERSON], шлюб з яким розірвано 11.09.2008 року. З травня 2008 року відповідач у будинку не проживає. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, але він ігнорує її прохання, чим порушує її право власності. Позивачка просить суд усунути перешкоди у користуванні нею зазначеним житловим будинком, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності зазначених учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка має у власності житловий [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.08.1996 року, копія якого є у справі. позивачка, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним; згідно ст.321 ЦК України, позивачка не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні; відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них; відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У зазначеному житловому будинку зареєстрований, але не проживає з травня 2008 року, відповідач, що підтверджується, окрім пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, матеріалами справи, а саме: довідкою Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області від 04.03.2014 року № 91 та актом встановлення факту проживання особи від 04.03.2014 року. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що відповідач, будучи зареєстрованим у житловому будинку, який належить позивачці, але не проживаючи у ньому з травня 2008 року, не оплачуючи комунальні послуги, чинить позивачці перешкоди у володінні та користуванні будинком, а тому, їх необхідно усунути шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved