Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В позові йдеться про те, що позивач та члени його родини [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної приватної власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеному житлі зареєстрований [PERSON], який з липня 2008 року не проживає в зазначеній квартирі. Добровільно відповідача знятися з реєстрації вказаного місця проживання не можливо, оскільки не знає його місце знаходження, а це порушує права та суперечить інтересам позивача, як власника зазначеного нерухомого майна. Посилаючись на дані обставини, [PERSON] просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною вище адресою та зняти з реєстрації. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі позовні вимоги підтримав повністю та просив такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. \~ Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Рішення залишив на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що [PERSON] та його члени сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, який в зазначеному будинку не проживає [PERSON] з липня 2008 року, не проживає в зазначеному будинку, а фактичне місце його проживання невідомо. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачеві та його родині у вільному розпорядженні своїм майном. Зазначені обставини стверджуються наявними в справі доказами: свідоцтвом про право власності на житло від 07.08.1996 року в якому зазначено власників: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; довідками Великоберезнянської селищної ради від 15.05.2017 року № 1911,1912 з яких вбачається, що в квартирі [ADDRESS]зареєстровані: [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], племінник [PERSON], [INFO], однак не проживають з 21.07.2008 року; «будинковою книгою» стосовно житлового будинку № 41 квартири 24 по вул. Шевченка в смт. Великий Березний. З заяв [PERSON], [PERSON], та [PERSON] від 23.05.2017 року в яких не заперечили проти визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за даною адресою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Частинами 1,2 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців ; якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Такої заяви відповідач не надавала. Згідно зі ст.72 та абз.2 ч.2 ст.167 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку; якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сімї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від предявлення позову про це. З розяснень, що містяться в абз.2 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.85 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вбачається, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання. В даному випадку таким ствердженням є пояснення власників житла (позивачів). Правовідносини між сторонами врегульовані також ч.9 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-ІV (далі Закон № 1382-ІV) при зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Відповідно до ч.1ст.7 Закону № 1382-ІV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється (відповідним органом) протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права на користування житловим приміщенням. Тому, з метою захисту прав власника, відповідача слідзняти з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою.

Outcome: partial