Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 13849,80 грн. Посилається на те, що на підставі акта прийому-передачі квартири інвестору від 22.01.2010 року відповідач є інвестором квартири [ADDRESS], де він зареєстрований та проживає. Також зазначає, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 року житловий будинок [ADDRESS] був переданий на експлуатуцію організації ТОВ «Перший український експертний центр». Згідно наказу ТОВ «Перший український експертний центр» за № 2/1 від 01.10.2012 року, житловий будинок [ADDRESS] було прийнято на баланс та подальшу експлуатацію Товариства, що підтверджується Актом приймання-передачі від 01.10.2012 року . В той же час, відповідач, проживаючи у вказаній квартирі, протягом тривалого часу належним чином не виконує свої обов'язки по сплаті житлово-комунальних послуг, хоча про це неодноразов попереджався відповідними працівника Товариства, в зв'язку з чим у ного утворилась заборгованість, яка станом на 29.07.2014 року складає 13849 грн. 80 коп. Позивач також вказує на те, що з даними вимоги він уже звертався до суд в порядку наказного провадження, в результаті чого 14.03.2014 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано судовий наказ, який відповідно до ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 16.05.2014 року скасований. Представник позивача судовому засіданні просив позовні вимог задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пославшись на відсутність договірних відносин між позивачем , як надавачем послуг та ним , як споживачем. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.156,162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки і правовідносини сторін, що виникли, та які полягають у праві позивача вимагати від відповідача оплати займаного жилого приміщення та оплати наданих комунальних послуг та обов`язку відповідача сплачувати вказані платежі. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] що останнім не оспорювалось. Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 року житловий будинок [ADDRESS] був переданий на експлуатуцію організації ТОВ «Перший український експертний центр». Згідно наказу ТОВ «Перший український експертний центр» за № 2/1 від 01.10.2012 року, житловий будинок [ADDRESS] було прийнято на баланс та подальшу експлуатацію Товариства, що підтверджується Актом приймання-передачі від 01.10.2012 року . З матеріалів справи вбачається, що відповідач має заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 13849,80 грн., яка до цього часу не сплачена, що підтверджується Розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно із термінами вживаними цим законом споживачем житлово-комунальних послуг є - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. При цьому відповідно до пункту 7 Правил користування житловим приміщенням житлових будників, затверджених постановою КМУ 572 від 08.10.1992 року Власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Посилання відповідача на відсутність укладеного договору з комунальним підприємством, до уваги не беруться, оскільки не відповідають чинному законодавству. Відповідно до ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги»,згідно із термінами вживаними цим законом споживачем житлово-комунальних послуг є - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до пункту 7 частини 1 ст.1 Закону України « Про захист прав споживачів» встановлено, що договіром є - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Судом встановлено, що за період з жовтня 2012 року відповідач отримував рахунки від позивача на сплату житлово-комунальних послуг, що ним в свою чергу не оспорювалось і таким чином відповідач визнав умови споживання цих послуг в тому числі, що стосується тарифу, який встановлений виконавцем для їх надання та порядку оплати. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язання з надання житлово-комунальних послуг з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в заборгованість за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved