Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] [PERSON] до КП «БТІ» Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання права власності. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] , [PERSON] в рівних частках право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , яка складається з приміщень: 1-кімната площею 33, 4 кв. м., 2-кімната площею 21, 4 кв. м., 3-кімната площею 14, 5 кв. м., кухні площею 13, 1 кв. м., вбиральні площею 2, 1 кв. м., санвузла площею 6, 0 кв. м., коридорів площею 14, 7 кв. м. та 4, 8 кв. м., гардеробної площею 5, 0 кв. м., лоджією площею 2, 0 кв. м. До суду надійшла заява від представника позивачів про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі, в якій представник позивачів просить визнати право приватної власності в рівних частках на [ADDRESS] , 6 квадратних метрів за [PERSON] та [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ., у зв`язку з тим, що судом при винесенні заочного рішення від 02 серпня 2016 року по справі не ухвалено рішення стосовно вищевказаної позовної вимоги. У судове засідання 25 лютого 2021 року сторони не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивачів до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати заяву за відсутності позивачів та їх представника, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що заява представника позивачів [PERSON] [PERSON] підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] , [PERSON] в рівних частках право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , яка складається з приміщень: 1-кімната площею 33, 4 кв. м., 2-кімната площею 21, 4 кв. м., 3-кімната площею 14, 5 кв. м., кухні площею 13, 1 кв. м., вбиральні площею 2, 1 кв. м., санвузла площею 6, 0 кв. м., коридорів площею 14, 7 кв. м. та 4, 8 кв. м., гардеробної площею 5, 0 кв. м., лоджією площею 2, 0 кв. м. Однак, судом при винесенні заочного рішення від 02 серпня 2016 року не ухвалено рішення в частині позовних вимог про визнання права приватної власності в рівних частках на парко-місце площею 18,6 квадратних метрів за [PERSON] та [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Як вбачається із уточненої позовної заяви позивачі просили, окрім іншого, визнати право приватної власності в рівних частках на парко-місце площею 18,6 квадратних метрів за [PERSON] та [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] , [PERSON] в рівних частках право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , яка складається з приміщень: 1-кімната площею 33, 4 кв. м., 2-кімната площею 21, 4 кв. м., 3-кімната площею 14, 5 кв. м., кухні площею 13, 1 кв. м., вбиральні площею 2, 1 кв. м., санвузла площею 6, 0 кв. м., коридорів площею 14, 7 кв. м. та 4, 8 кв. м., гардеробної площею 5, 0 кв. м., лоджією площею 2, 0 кв. м. Рішення суду набрало чинності. За змістом ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині судового рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на питання. У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні ; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов`язаний або має право його допустити. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, резолютивна частина заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016 року не містить висновок суду по суті позовних вимог щодо визнання права приватної власності в рівних частках на парко-місце площею 18,6 квадратних метрів за [PERSON] та [PERSON] , яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи наведене, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, суд приходить до висновку, що заява представника позивачів [PERSON] , [PERSON] про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до КП «БТІ» Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання права власності підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved