Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

В провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до закладу дошкільної освіти № 8 «Вишиванка» про скасування дисциплінарного стягнення. Рішенням цього\~ж суду\~від 18\~грудня 2018\~року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасувано наказ завідувача закладу дошкільної освіти № 8 «Вишиванка» [PERSON] від 13 серпня 2018 року № 32/01-04 «Про оголошення догани [PERSON]В.» В задоволенні позовних вимог [PERSON] до\~закладу дошкільної\~освіти №\~8\~«Вишиванка» \~ про\~визнання протиправним\~та скасування\~ наказу\~завідувача закладу\~дошкільної освіти\~№ 8\~«Вишиванка» [PERSON]\~від 15\~серпня 2018\~року №\~33/01-04\~«Про дисциплінарне\~стягнення вихователю\~[PERSON]В.» відмовлено. Стягнуто з закладу дошкільної освіти № 8 «Вишиванка» в користь [PERSON] судовий збір в сумі 704, 80 грн. Разом з тим, представником позивача адвокатом [PERSON] у судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявлено заяву про подання доказів витрат на професійну правничу допомогу протягом п'яти днів після ухвалення рішення, на підставі ч. 8ст. 141 ЦПК України. 26 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала письмову заяву, в якій просить заяву про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] заперечували щодо задоволення заяви. Вважають, що позивачем пропущено строк подачі заяви про стягнення судових витрат, а тому просять заяву залишити без розгляду. Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. На підставі ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як встановлено судом, що до закінчення судових дебатів представник позивача адвокат [PERSON] зробив заяву про подання доказів на підтвердження судових витрат, пов'язаних з наданням ним правової допомоги позивачу. Заява про компенсацію здійснення витрат від позивача надійшла до суду 26.12.2018 року. Твердження представників відповідача про те, що дана заява та докази на понесені судові витрати подано після закінчення п'ятиденного строку після ухвалення судового рішення судом до уваги не приймається виходячи з наступних обставин. Дійсно, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази про розмір витрат, які сторона сплатила у зв'язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Строк подачі доказів на підтвердження понесених витрат є процесуальним строком і відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Враховуючи, що рішення по справі було ухвалено 18 грудня 2018 року, строк подачі заяви про компенсацію судових витрат закінчився 23 грудня 2018 року, який був вихідним днем. Відповідно до розпорядження КМУ «Про перенесення робочих днів у 2018 року» 24 грудня 2018 року був неробочим днем. 25 грудня 2018 року вважається святковим днем. Отже, строк подачі заяви про стягнення судових витрат закінчувався 26 грудня 2018 року і даний строк позивачем було дотримано. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 28 серпня 2018 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги. Згідно п. 4.1 даного договору розмір гонорару визначався згідно рахунку . Відповідно до п. 2 вказаного договору захисник взяв на себе виконання наступної правової роботи: підготовка позовних матеріалів; представництво та захист інтересів [PERSON], як позивача. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 18.12.2018 адвокатом [PERSON] надано [PERSON] наступні послуги, а саме: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини з розрахунку 200 грн. за 1 годину; підготовка адвокатських запитів 0,5 години 100 грн.; оформлення позовних матеріалів 3 години, що становить 600 грн.; участь у судових засіданнях 4 години 800 грн. Відповідно до квитанції № 578909 від 18.12.2018 року [PERSON] було сплачено 1700 гривень за надання правової допомоги на підставі договору від 28.08. 2018 року. Даний акт приймання-передачі перевірено судом, зокрема встановлено, що адвокатом [PERSON] підготовлено клопотання про витребування доказів, адвокатський запит, заяву про виклик свідків, які приєднані судом до матеріалів справи, а також встановлено, що адвокат брав безпосередню участь в судових засіданнях по справі. Відповідно до абзацу другого пункту 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Виходячи із складності справи та виконаних адвокатом робіт по даній справі, витраченого ним часу, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача з закладу дошкільної освіти № 8 «Вишиванка» на користь [PERSON] половину документально підтверджених витрат на правничу допомогу в розмірі 850 гривень (1700 х 50% : 100).

Outcome: approved