Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом Заступника прокурора м.Вінниці в інтересах держави в особі Вінницької міської ради - Комунального закладу міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 29.10.13 близько 12:00 год. водій [PERSON] керуючи технічно-справним автомобілем марки «Опель Вектра» державний номерний знак [NUMBER], рухаючись заднім ходом у дворі будинку [ADDRESS], не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до інших осіб, з необережності здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який рухався в попутному з автомобілем напрямку. Відразу ж після скоєння наїзду водій [PERSON] самостійно на вищевказаному автомобілі завіз пішохода [PERSON] в лікарню, чим перемістив транспортний засіб. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого четвертального перелому правої кульшової кістки зі зміщенням, який не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами. Дані тілесні ушкодження належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2394 від 23.12.2013. 24.12.2013 [PERSON] повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] доставлений до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та перебував на лікуванні в відділенні реанімації з 01.11.2013 по 02.11.2013 та в травматологічному відділенні з 29.10.2013 по 01.11.2013; 02.11.2013 по 14.11.2013. Згідно довідок Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 06.12.2013, вартість перебування на лікуванні в відділенні реанімації з 01.11.2013 по 02.11.2013 становить 4287,90 грн., а в травматологічному відділенні з 29.10.2013 по 01.11.2013; 02.11.2013 по 14.11.2013 - 1239,59 грн., що разом становить - 5527,49 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2014 [PERSON], відповідно до ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Однак, на даний час залишаються не відшкодованими збитки, завдані діями [PERSON], що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. В судовому засіданні прокурор Кириченко В.В. позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відповідно до ст. 169 п.4 ЦПК України, суд вважає за можливе та необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 29.10.2013р. близько 12:00 год. водій [PERSON] керуючи технічно-справним автомобілем марки «Опель Вектра» державний номерний знак [NUMBER], рухаючись заднім ходом у дворі будинку [ADDRESS], не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до інших осіб, з необережності здійснив наїзд на пішохода [PERSON], який рухався в попутному з автомобілем напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого четвертального перелому правої кульшової кістки зі зміщенням, який не являвся небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами. Дані тілесні ушкодження належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості відповідно до висновку судово-медичної експертизи №2394 від 23.12.2013. 24.12.2013р [PERSON] повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] доставлений до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та перебував на лікуванні в відділенні реанімації з 01.11.2013р по 02.11.2013р та в травматологічному відділенні з 29.10.2013р по 01.11.2013р; 02.11.2013р по 14.11.2013р. Згідно довідок Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 06.12.2013р, вартість перебування на лікуванні в відділенні реанімації з 01.11.2013р по 02.11.2013р становить 4287,90 грн., а в травматологічному відділенні з 29.10.2013р по 01.11.2013р; 02.11.2013р по 14.11.2013р - 1239,59 грн., що разом становить - 5527,49 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2014р [PERSON], відповідно до ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Відповідно до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до ч.3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Крім того, п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 року №545 передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними, а тому такими що підлягають до задовлення, оскільки із вчиненням [PERSON] злочину державному закладу охорони здоров'я завдано шкоду, яка ним повинна бути відшкодована. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved