Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 16 грудня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 471. За час сумісного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . 08 липня 2020 року позивач вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». З грудня 2013 року до теперішнього часу позивач з відповідачем не спілкуються, останній уникає спілкування з дитиною та не надає жодної допомоги. Все, що пов`язане з вихованням дитини та його забезпечення, лягло на [PERSON] . Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків. Крім вищезгаданого, відповідач відмовляється надавати будь-яку допомогу, не спілкується з сином. Тому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів Представник третьої особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення на власний розсуд, з урахуванням висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року у цивільній справі № 755/19382/15-ц, позовні вимоги [PERSON] задоволено. Шлюб зареєстрований 07 серпня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 471, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Згідно зі Свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08 липня 2020 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), позивач [PERSON] зареєструвала новий шлюб з [PERSON] , після укладення кого їй присвоєно прізвище « [PERSON] ». За час перебування у зареєстрованому шлюбі, у позивача та відповідача народилась спільна дитина: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 вересня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області. Відповідно до Довідки № 12771232, виданої 23 липня 2020 року Центром надання адміністративних послуг за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Акту обстеження умов проживання № 6, складеного 29 січня 2021 року комісією сектору соціально-правового захисту дітей Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровського РДА, на підставі заяви [PERSON] проведено обмеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщене на 9 поверсі дев`ятиповерхового будинку та складається з 2 кімнат. Умови проживання добрі, в квартирі чисто та прибрано, зроблено ремонт, наявні всі необхідні меблі та побутова техніка. Для виховання та розвитку створено такі умови: дитина має окрему кімнату, ліжко, шафу з одягом, стіл для навчання, книги та інші особисті речі. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: мати - [PERSON] , [INFO] ; чоловік матері - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; донька - [PERSON] , [INFO] . Стосунки в сім`ї теплі, відчувається взаєморозуміння та повага. За результатами бесіди встановлено, що мати бажає позбавити батьківських прав [PERSON] , оскільки він не займається вихованням та утриманням малолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження. Крім того, з Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав за вих. 103/2123/41/3 від 17 березня 2021 року вбачається, що на момент розгляду даного питання комісією встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у грудні 2015 року, хоча стосунки між ними припинилися раніше. З того часу, малолітній [PERSON] постійно проживає з матір`ю [PERSON] , яка самостійно займається його вихованням та утримання. На даний час, мати, малолітній [PERSON] та вітчим [PERSON] , яка дитина називає батьком, мешкають за адресою: [ADDRESS] . В квартирі створено належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Батько дитини, [PERSON] , зареєстрований за адресою: Донецька область, м. Горлівка, з сином не проживає, з 2013 року вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться його життям та здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не допомагає. Громадянин [PERSON] жодного разу не звернуся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. На даний час місце його проживання громадянці [PERSON] невідомо. Приймаючи до уваги зазначене вище, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виховання та утримання дитини. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що відповідач [PERSON] участі у вихованні, утриманні та догляді неповнолітнього [PERSON] не бере, не сприяє його навчанню, не спілкується з ним, не сплачує аліменти та не надає матеріальної допомоги. Виходячи з обставин справи, суд вважає за необхідне задовольнити. При цьому суд виходить з наступного. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, не дбав належним чином про дитину, про її фізичний та розумовий розвиток, не цікавився матеріальними та духовними потребами власної дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved