Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В позові позивач [PERSON] вказав, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] має двох дітей. Шлюб розірвано і питання про місце проживання дітей не вирішено. Після розірвання шлюбу діти проживали з матір»ю спочатку в м. Кагарлику в орендованій квартирі, а потім в м. Луцьк де проживає співмешканець відповідача. За цією адресою відсутні умови для проживання та виховання дітей які харчуються не регулярно, , їм дозволяють палити цигарки, ставлять в куток на гречці, співмешканець не дає їм ходити до туалета та б»є. 9.03.2014 року дітей забрала мати відповідача, а потім він забрав дітей у матері відповідача і діти проживають з ним. Проживання дітей з відповідачем суперечить інтересам дітей, так як відповідач негативно впливає на розвиток дітей, виховання дітей, формування їх характеру, фізичного та психологічного здоров»я, завдає їм моральних та психологічних страждань. Відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов»язків, не створює належні умови для проживання дітей, проживає з іншим чоловіком, не має власного житла, не працює, веде невпорядкований та аморальний спосіб життя. У позивача створені кращі умови проживання. Позивач позитивно характеризується, має місце роботи і доходи. Позивач просив суд визначити місце проживання дітей з ним та передати йому дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] на виховання і звільнити його від сплати аліментів на утримання вказаних дітей які були стягнуті з нього на підставі рішення Кагарлицького районного суду від 4.01.2014 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач та його представник позов не визнали і пояснили, що є всі умови для проживання дітей з матір»ю і позивач без згоди матері дітей забрав їх для проживання . Вважають, що дітей слід передати для проживання матері. Судом встановлено слідуюче. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 4.11.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 18.10.2013 року і до досягнення найстаршою дочкою повноліття. З вказаного рішення вбачається, що в судовому засіданні [PERSON] визнавав вказаний розмір аліментів і не погоджувався, що мати не дає йому дітей у вільний для нього від роботи час. На час подачі позову до суду- 18.04.2014 року [PERSON] аліментів не сплачував і ця обставина визнається позивачем. Рішенням Кагарлицького районного суду від 23.12.2013 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживали з матір»ю спочатку в м. Кагарлику в орендованій квартирі, а потім в м. Луцьк де проживає співмешканець відповідача. 10.03.2014 року дітей забрала мати відповідача [PERSON] з місця проживання в [ADDRESS] , в той час коли позивач на місяць поїхав в командировку, за домовленістю з матір»ю дітей на строк до 20.03.2014 року, але не повернула дітей матері, а передала батьку по приїзду з командировки і діти проживають за місцем проживання батька [ADDRESS]. На неодноразові вимоги позивач не передає відповідачу дітей для проживання. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідків [PERSON], [PERSON] Стаття 161 СК України передбачає слідуюче про спір між матір'ю та батьком щодо місця проживання малолітньої дитини. 1. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. При вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків. Що позивач не сплачував аліментів на утримання дітей на користь матері дітей та не віддав одяг дітей матері коли діти проживали з матір»ю під час окремого проживання батьків дітей, що підтверджується показами свідка [PERSON] Що мати дітей за короткий термін після переїзду на нове місце проживання вчиняє дії по покращенню умов проживання дітей, так як в будинку проводяться відповідно ремонтні роботи в [ADDRESS] і є умови для проживання дітей в приміщенні для тимчасового проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 18.07.2014 року. Також мати влаштувалась на роботу помічником кухара і позитивно характеризується по місцю роботи., що стверджується трудовим договором та характеристикою. Позитивно характеризується за місцнм проживання. Поставила дітей в чергу на дитячий садок . Враховує прихильність дітей до кожного з батьків , так як судом при опитуванні дітей не встановлено істотних обставин які вказують на те, що у них відсутня прихильність до матері. Враховує, що діти є дівчатками і мати в такому віці дітей більш спроможна відчути їх потреби та надати відповідну допомогу. Враховує, що співмешканець відповідача [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі де він відбував покарання за таємну крадіжку по ст..185 ч.3 КК України позитивно характеризувався на роботі, навчається для отримання нової професії, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, позитивно характеризується по місцю роботи, що підтверджується довідками.. Згідно висновку органу опіки і піклування Кагарлицької РДА від 15.04.2014 року місце проживання дітей слід визначити з батьком. Суд оцінює цей висновок критично, так як вказання , що мати дітей вихованням та доглядом дітей не займається не відповідає дійсності та не підтверджено доказами. Поясненнями свідка [PERSON]- матері позивача підтверджується, що їй не відомо чому діти бояться матір з яких слідує, що це твердження не відповідає дійсності. Поясненнями свідка [PERSON] підтверджується , що мати відповідача брала дітей на певний строк у відповідача. Показами свідка [PERSON] підтверджується, що зі слів [PERSON] їй відомо , що батьки за згодою не можуть вирішити питання про місце проживання дітей. Відповідно до ст..60 ЦПК України позивач не довів, що відповідач зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, не виконує батьківських обов»язків. Посилання позивача на лист від 26.03.2014 року про відсутність належних умов для розвитку і виховання дітей суд оцінює критично ці обставини, так як пройшов незначний час з переїзду відповідача на нове місце проживання і необхідний був час для влаштування на новому місці і кошти та при цьому позивач не платив відповідачу аліменти і не віддавав одяг дітей, а дітей відповідач передала своїй матері для тимчасового проживання. Вимоги про передачу дітей на виховання позивачу не відповідають вимогам ст.157 СК України яка передбачає обов»язок кожного батька брати участь у вихованні дітей. На підставі викладено і незважаючи на те, що позивачем теж створені необхідні умови для проживання дітей, він працює і позитивно характеризується, суд вважає, що слід визначити місце проживання дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] з матір»ю - [PERSON] та передати матері вказаних дітей. В решті позову відмовити.

Outcome: dismissed