Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову повноважний представник сторони позивача вказує, що 06 лютого 2010 року відбулась ДТП, за участю автомобілю марки «Шевроле», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобілю марки «Мерседес», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що відповідна ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем вимог ПДР України, та [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, у зв'язку з чим потерпіла сторона звернулась до МТСБУ за отриманням страхового відшкодування. Після визначення загальної суми шкоди, МТСБУ здійснило фактичне страхове відшкодування у розмірі 6790,10 гривень на користь потерпілого. Виходячи з викладеного МТСБУ звернулось з даним позовом до суду, заявляючи вимоги про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6790,10 гривень та судові витрати: суму витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень, суму оплаченого судового збору в розмірі 229,40 гривень. Повноважний представник МТСБУ у відкрите судове засідання з'явилась, МТСБУ повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі, але від особи надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання з'явився, заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, проаналізувавши відповідні арифметичні розрахунки, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову - виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 06 лютого 2010 року відбулась ДТП, за участю автомобілю марки «Шевроле», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобілю марки «Мерседес», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби було пошкоджено. Згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси у справі про адміністративне правопорушення від 16 березня 2010 року, суд встановив наявність в діях [PERSON] порушення вимог ПДР України, у зв'язку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до судового рішення, порушника було визнано винним у вчинені відповідного адміністративного правопорушення. Матеріали справи свідчать, що дане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Як регламентує ст. 61 ч.ч.1,3,4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Спираючись на вказану норму процесуального закону, суд приходить до висновку, що ДТП відбулась за наявності вини [PERSON] ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів призвела зокрема до механічних пошкоджень автомобіля марки «Шевроле», реєстраційний номер [NUMBER]. В матеріалах справи присутній Звіт №2502-1 про визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля марки «Шевроле», реєстраційний номер [NUMBER], складений ФО-П [PERSON] від 27 лютого 2010 року, згідно якого сума відновлювального ремонту складає 7404,12 гривень. Згідно ст.ст. 3, 4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб'єктами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі. Як передбачає ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті забороняється експлуатація транспортного засобу на території України без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні, з уповноваженою організацією з страхування цивільно-правової відповідальності якої МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладання договору страхування є необов'язковим. Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності має бути укладений протягом трьох робочих днів з дня державної реєстрації транспортного засобу. Контроль за наявністю чинних договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів під час їх експлуатації на дорожній мережі України здійснюється підрозділами Державтоінспекції МВС України, а при перетинанні державного кордону України - органами Державної прикордонної служби України. При використанні транспортного засобу у дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, з урахуванням норм абзацу третього пункту 21.1 цієї статті, водій такого транспортного засобу несе відповідальність, встановлену законом. При цьому в силу ст. 41 п.41.1. п/п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі викладеного, МТСБУ було розраховано та здійснено виплату потерпілій стороні суму відшкодування у розмірі 6170,10 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №4804 від 22 листопада 2010 року. На визначення розміру відшкодування і збір матеріалів МТСБУ витрачено 620,00 гривень. Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Як чітко встановлює ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням викладеного суд з'ясував, що в даному випадку між сторонами по справі склались правовідносини з відшкодування збитків в порядку регресу. Проте при судовому розгляді справи відповідачем [PERSON] було сплачено заявлену до стягнення суму в розмірі 6790,10 гривень на користь МТСБУ, про що свідчить квитанція №49054045 від 20 травня 2014 року. Тобто суд встановив відсутність заборгованості у [PERSON] перед МТСБУ на теперішній час. Як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Проте як чітко зобов'язує ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених в рамках даної цивільної справи позовних вимог, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні даного позову. Враховуючи відмову в задоволенні позову, стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат сторони позивача присудженню не підлягає.

Outcome: dismissed