overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділ майна в окрему одиницю. 27.02.2018 року судом винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Виділено [PERSON] в окремий об»єкт нерухомого майна, що складає одиницю частину житлового будинку літера А-1 (квартира №3 загальною площею 101,8 кв.м, яка має наступний склад приміщень: сіни №1 площею 8,1 кв.м, кладова №2 площею 2,8 кв.м, передпокій №1-1 площею 11,0 кв.м, кімната №1-2 площею 8,8 кв.м, кімната №1-3 площею 22,0 кв.м, що розташований за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7. Господарські будівлі і споруди: погріб літера а4, ворота огорожі №1, огорожа №2. Припинено право спільної часткової власності [PERSON] на 1/20 частин житлового будинку літера А-1: сіни №1 площею 8,1 кв.м, кладова №2 площею 2,8 кв.м, передпокій №1-1 площею 11,0 кв.м, кімната №1-2 площею 8,8 кв.м, кімната №1-3 площею 22,0 кв.м, загальною площею 52,7 кв.м та погріб а4, ворота огорожі №1, огорожа №2, що розташовані за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7. Виділено в користування відповідно до Варіанту №2 Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.11.2016 року судового експерта [PERSON], земельну ділянку площею 1300 кв.м [PERSON] для обслуговування частини житлового будинку літера А-1, господарських будівель і споруд за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7. Виділено в користування відповідно до Варіанту №2 Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 25.11.2016 року судового експерта [PERSON], земельну ділянку площею 200 кв.м [PERSON] для обслуговування частини житлового будинку літера А-1, господарських будівель і споруд за адресою: м.Полтава, вулиця Сорочинська, 7. Однак судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, судом встановлено, що при подачі позову [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 1653,60 грн. Частиною 4 ст. 177 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідально до закону. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати повязані з розглядом справи покладаються на відповідача. Враховуючи те, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір, а позовні вимоги були задоволені, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1653,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору дарування квартири. 20.07.2016 року судом винесено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Розірвано договір дарування ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений як договір довічного утримання між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 06.09.2004 року державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Фастовець І.В., зареєстрований в реєстрі за №2-1919. Однак судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, судом встановлено, що при подачі позову [PERSON] не було сплачено судовий збір. Частиною4 ст. 177 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідально до закону. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до пп. 2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції 2016 року) судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи те, що позивачем при подачі позову не було сплачену судовий збір, а позовні вимоги були задоволені, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (1378х0,4=551,20)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою. 19 червня 2015 року судом було винесено рішення по вищевказаній справі, яким позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою задоволено. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою відмовлено за безпідставністю. 21 липня 2015 року з апеляційного суду Полтавської області надійшла вищевказана цивільна справа для винесення додаткового рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19 червня 2015 року Київським районним судом м.Полтави розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою. Позов [PERSON] задоволено. Виділено [PERSON] у володіння та користування кімнату 2 площею 14,4 кв.м та балкон площею 1,6 кв.м. Виділено [PERSON] у володіння та користування кімнату 6 площею 9,6 кв.м. У спільному володінні та користуванні [PERSON] та [PERSON] залишено кухню 5 площею 5,6 кв.м, ванну кімнату 3 площею 2,5 кв.м, вбиральню 4 площею 1,7 кв.м, коридор 1 площею 6,9 кв.м. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], витрати, пов»язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в сумі 1 200 грн., сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в сумі 2 600 грн. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом вселення, визначення порядку користування квартирою відмовлено за безпідставністю. Так, судом встановлено, що задовольнивши позовні вимоги [PERSON] та виділивши сторонам у справі конкретні кімнати, не вказано, яка саме квартира та за якою адресою підлягає розподілу. Як вбачається з позовних вимог та зустрічних позовних вимог, спір між сторонами у справі виник з приводу користування належною їм квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Кредитної спілки «Полтава і полтавці» про зобовязання виконання мирової угоди та стягнення коштів. 22.0.2016 року судом було винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Крім того, судом встановлено, що при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати та витрати на правову допомогу. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судом встановлено, що позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 658 грн. 37 коп., що підтверджується квитанцією №15085912 від 09.02.2016 року. Тож позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь сплаченого судового збору в розмірі 658,37 грн. підлягають задоволенню. Крім того, позивачем також були заявлені вимоги про відшкодування йому витрат на правову допомогу [PERSON] в сумі 3 000 грн. До позову додано договір про правову допомогу, довідка про тривалість надання мирової угоди та квитанція №0106 від 03.06.2016 року. Витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню в порядку та розмірах, визначених ст.84 ЦПК України та Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно ст. 1 вказаного Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 27.11.2017 року судом винесено рішення, яким в задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Однак судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так судом встановлено, що при подачі позову уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» [PERSON] не було сплачено судовий збір. Частиною 4 ст. 177 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідально до закону. Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи те, що позивачем при подачі позову не було сплачену судовий збір, суд приходить до висновку, що з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 6 890 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Сімферополя перебувала цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми. Рішенням суду від 10 грудня 2013 року позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення безпідставно здобутих грошових коштів суму в розмірі 104400 грн., а також в рахунок відшкодування судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору - 1648,05 грн. Загалом 106048,05 грн. ( сто шість тисяч сорок вісім гривен п'ять копійок), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок повернення безпідставно здобутих грошових коштів суму в розмірі 60405 грн. (шістдесят чотириста п'ять гривен), в іншій частки позову відмовлено. [PERSON] подала заяву про ухвалення додаткового рішення, за яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик до суду відповідача до суду у сумі, які зазначені у квитанціях та знаходяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2. ст.79 ЦПК). До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач в судове засідання не явився, про дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації, про що в матеріалах справи є відповідні докази, а саме оплатою та розміщенням оголошень в газеті «Кримские известия» у розмірі - 440 грн. (а.с.50) та в газеті «Урядовий кур'єр» - 420 грн.(а.с.49). Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачене, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що вимоги позивача в частині стягнення грошових коштів задоволенні, тому й судові витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача повинні бути відшкодовані на користь позивача за рахунок відповідача в повному об'ємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON], зацікавлена особа: Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Харківської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над нею. [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить визнати її доньку [PERSON], [INFO], недієздатною; встановити опіку над нею та призначити [PERSON],[INFO], її опікуном. В заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку в ПНД №3, групи інвалідності не має. У вересні 2005 року перебувала на лікуванні в ХОКПЛ №3. У 2007 році знову лікувалась в психіатричній лікарні, виписки після лікування передавались до ПНД №3, де знаходиться історія хвороби доньки. [PERSON] також вказує на те, що у зв'язку з психічної хворобою [PERSON] та погіршенням стану її здоров'я їй необхідно лікування в стаціонарній психіатричній установі, на яку вона не погоджується. Визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки необхідно для оформлення їй групи інвалідності та подальшого оформлення пенсії по інвалідності, яку [PERSON] ніколи не отримувала. В силу захворювання [PERSON] вона не може в повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними, самостійно обслуговувати себе, доглядати за собою, вести нормальний спосіб життя, розпоряджатися майном та коштами, а тому належного представлення її інтересів у взаєминах з державою та суспільством. В судовому засіданні заявник подану нею заяву підтримала, просила її задовольнити та підтвердила обставини, викладені вище. Зацікавлена особа - Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Харківської міської ради в судове засідання не з'явилися, надали подання, в якому зазначили доцільність призначення [PERSON], [INFO], опікуном доньки [PERSON], [INFO] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданий Київським відділом РАГС м. Харкова, від 06.11.1996 року. Згідно наданих до суду копій паспортів та довідки Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради КВПОПД і ЗН Київського району, [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані та проживають за однією адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.09.2013 року по даній справі призначена судово-психіатрична експертиза. Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 19 від 14.01.2014 року проведеної Відділенням судово-психіатричної експертизи № 18 Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 на досліджувану [PERSON], [INFO], яка є особою, у відношенні якої вирішується питання про дієздатність, [PERSON] на цей час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі шизотипічного розладу особистості та в своєму психічному стані не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, суд задовольняє заяву [PERSON], визнає [PERSON], [INFO], недієздатною та призначає її опікуном [PERSON]. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа Відділення громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Київського МВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод у розпорядженні житлом, розірвання договору найму житлового приміщення, зняття з реєстрації та виселення. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.09.2014 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Ухвалюючи рішення, судом не було вирішено питання стосовно судового збору. Суд, перевіривши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, приходить до наступного. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Відділення громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Київського МВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області про усунення перешкод у розпорядженні житлом, розірвання договору найму житлового приміщення, зняття з реєстрації та виселення. Звертаючись до суду із заявою позивачами судовий збір сплачено не було. Судом, при ухваленні рішення, не було вирішено питання про судові витрати. Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно п. 6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Згідно п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп. Згідно Довідки до акта огляду МСЕК Серії 10 ААА № 611102 [PERSON] є інвалідом другої групи. В зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь держави суми судового збору в розмірі 121,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні об'єктом права спільної власності. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.06.2014 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні об'єктом права спільної власності відмовлено в повному обсязі. На вказане рішення позивачем подано апеляційну скаргу, а справу надіслано до апеляційного суду Харківської області. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.07.2014 року зазначену цивільну справу було повернено до Київського районного суду м. Харкова оскільки поряд з іншими вимогами, позивачем були заявлені вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування квартирою [ADDRESS] в м. Харкові, шляхом зобов'язання [PERSON] передачі ключів від вхідних дверей та не чинити перешкод у здійсненні ним права користування квартирою, як об'єктом права спільної власності, проте судом не було зазначено висновку щодо даних вимог. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. надав заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що ухвалюючи рішення, суд відмовив повністю в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині поділу майна подружжя, проте не розглянув питання щодо усунення перешкод у праві користуванням спірною квартирою та передачі йому ключів від вхідних дверей. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення. Під час ухвалення судового рішення, суд дійшов висновку, що спірна квартира [ADDRESS] не є об'єктом права спільної сумісної власності та належить особисто на праві приватної власності [PERSON], не являється сумісним майном та не підлягає поділу між колишнім подружжям. В зв'язку з викладеним, оскільки квартира [ADDRESS] не є об'єктом права спільної сумісної власності та належить особисто на праві приватної власності [PERSON], суд відмовляє в задоволенні вимог [PERSON] про поділ майна подружжя, усунення перешкод у здійсненні перешкод у користуванні спірною квартирою та передачі ключів від вхідних дверей квартири слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.10.2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Ухвалюючи рішення, судом не в повному обсязі було вирішено питання стосовно судового збору. Суд, перевіривши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, приходить до наступного. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Поміж іншого, однією з позовних вимог було відшкодування спричиненої моральної шкоди. Звертаючись до суду із даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., проте судовий збір за вимоги в частині відшкодування моральної шкоди сплачено не було. Судом, при ухваленні рішення, не було вирішено питання про стягнення судових витрат про стягнення моральної шкоди. Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. В зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь держави суми судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved