Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В позові [PERSON] до [PERSON], Кагарлицької міської ради, позивач [PERSON] просила суд про визнання незаконними і скасування рішення виконкому Кагарлицької міської ради №16 від 2.02.2001 року про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] , визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1310 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд яка розташована по [ADDRESS] , виданого 23.05.2001 року [PERSON] і та скасування державної реєстрації вказаного державного акта. Обгрунтувала позов тим, що після смерті [INFO] року матері [PERSON] до її дітей: позивача з часткою 1/4, відповідача [PERSON] з часткою 1/4 та ще однієї дочки [PERSON] з часткою 2/4 в порядку спадкування перейшло право користування присадибною земельною ділянкою площею 0,15 га по [ADDRESS]. Згідно рішення виконкому Кагарлицької міської ради від 17.02.1995 року №15 між спадкоємцями розподілена спадкова земельна ділянка площею 0,14 га, а не 0,15 га. Без згоди позивача та [PERSON] було видано наказ Кагарлицького цукрового заводу №31 від 13.03.1990 року яким [PERSON] про надання 0,03 га землі з присадибного фонду її матері [PERSON] Але в натурі земельну ділянку не виділено і рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №15 від 17.02.1995 року було скасоване рішення цього ж виконкому від 3.06.1993 року №99 про затвердження наказу Кагарлицького цукрового заводу №31 від 13.03.1990 року. Але [PERSON] незаконно приватизувала 0,03 га. Вважає, що вона має право на земельну ділянку площею 0,035 га , але відповідач порушила це її право. В судовому засіданні позивач та її два представники підтримали позов. Відповідач [PERSON] в надісланих до суду запереченнях просила відмовити в задоволенні позову, так як подібна справа вже розглядалась в суді Представники Кагарлицької міської ради не з'явився в судове засідання і розгляд справи проведено у його відсутність. Судом встановлено слідуюче. Після смерті матері [PERSON] до її дітей: позивача з часткою 1/4, відповідача [PERSON] з часткою 1/4 та ще однієї дочки [PERSON] з часткою 2/4 в порядку спадкування перейшло право власності на житловий будинок по [ADDRESS]. На час оформлення сторонами спору у власність спадкового будинку земельна ділянка відповідно до ст.ст. 88, 90 ЗК УРСР мала перейти у користування співвласників будинку у розмірі не більше ніж 0,06 га. Оформлення права користування присадибною земельною ділянкою співвласників мало бути проведено з дотриманням вимог ст.ст. 16,20 ЗК УРСР з встановленням меж і записом в земельно- шнуровій книзі сільськогосподарського підприємства. У позивача не виникло право користування у 1990 році присадибною земельною ділянкою, оскільки вона його належним чином не оформила. [PERSON] мала у своєму користуванні земельну ділянку площею 0,10 га. з 1970 року по [ADDRESS] на підставі наказу № 190 по Кагарлицькому цукровому комбінату, а пізніше на підставі наказу директора Кагарлицького цукрового комбінату №31 від 13 березня 1990 року їй було виділено ще 0,03 га. до цієї земельної ділянки і цим же наказом було зафіксовано , що загальна площа присадибної земельної ділянки [PERSON] є 0,13 га по [ADDRESS] які вона в подальшому приватизувала і цею приватизацією права позивача не порушені. Вказані обставини встановлені рішенням апеляційного суду Київської області від 11.06.2014 року, що набрало законної сили, в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Кагарлицької міської ради, ПАТ « Кагарлицький цукровий завод», Управління Держземагенства України у Кагарлицькому районі, Кагарлицької міської ради Київської області про скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та скасування його реєстрації і відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи. Також в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи які не заявляють самостійних вимог- Кагарлицька міська рада, [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 4.04.2012 року встановлено порядок користування присадибною земельною ділянкою площею 1137 м.кв. по [ADDRESS] і позивачу виділено у користування 284,25 м.кв., а не 0,035 га якими, як вважає позивач, вона має право користуватися. Відповідач [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1310 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд яка розташована по [ADDRESS] , виданого 23.05.2001 року є власником вказаної земельної ділянки. Вказаний державний акт видано на підставі рішення виконкому Кагарлицької міської ради №16 від 2.02.2001 року про передачу у власність земельної ділянки. На обґрунтування доводів позивач посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в цивільні справі де відсутні дані про те на який конкретно розмір земельної ділянки у позивача виникло право користування . Відповідно до ст.60 ЦПК України позивач не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Тому відсутні підстави для захисту прав позивача . А тому у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed