Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторс Україна», треті особи: Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота - Україна», Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживачів. Представник [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторс Україна», треті особи: Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота - Україна», Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживачів звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на грошові кошти в межах суми 1695825,40 грн, що належать ТОВ «Саміт Моторс Україна» та знаходяться на будь-яких його рахунках. Свою заяву, представник позивача [PERSON], обґрунтовую тим що, його довірителем було заявлено позов про зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, неустойки, вартості судових витрат. Загальна сума грошових вимог становить 1 695 825,90 грн. В зв'язку з тим, що відповідач прострочив виконання вимоги позивача про безоплатне усунення недоліків товару в межах гарантійного строку, розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, збільшується щодня на 9 228,55 грн. до повного виконання вимоги. Сума заявлених вимог є значною, в зв'язку з чим відповідач може здійснити дії для унеможливлення виконання рішення суду, в тому числі шляхом виведення коштів з розрахункових рахунків. Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Такі заходи мають на меті, зокрема, запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені. Підстав, які б свідчили про можливе утруднення виконання рішення суду та необхідність забезпечення позову з цією метою не встановлено. На думку суду заява про забезпечення позову є передчасною, оскільки між сторонами по справі виникає спір, питання вирішення і доведення якого має бути проведено в судовому засіданні, за результатами якого і буде вирішено питання, щодо правомірності дій відповідача, наявності в його діях порушень закону, та законності прав вимог позивача по справі. Суду не надано жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того, що в разі не накладення арешту на відповідні активи відповідача, виконання рішення, в разі його задоволення, буде ускладнене чи взагалі не можливе. З матеріалів справи вбачається, що за змістом заяви про забезпечення позову, ні позивач ні його представники не вчиняли жодних дій, щодо встановлення майна відповідача, яким може бути забезпечений позов, а фактично покладає цей обов'язок на суд. Зміст заяви не дає суду можливості зрозуміти на які саме рахунки має бути накладено арешт, а на власний розсуд визначати на яке майно накладати заборону відчуження, суд не може, оскільки такі вимоги грубо порушують права відповідача та прямо суперечать нормам діючого законодавства. А тому заява позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed