Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В позові йдеться про те, що 12.08.2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з за останні роки між ними сімейне життя погіршилось. На сьогоднішній день вони фактично припинили шлюбні відносини, і вже більше чотирьох років не проживають. Внаслідок постійних конфліктів вони втратили почуття поваги та любові один до одного, та різними характерами подальше спільне життя є неможливим. Спільне господарство не ведеться. Зважаючи на це, позивачка вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Крім цього, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, а їй одній важко нести витрати на утримання неповнолітнього сина. Враховуючи наведене позивачка, просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просила такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, також подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечив, визнав їх. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 13 ч.1 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~По справі встановлено, що 12.08.2012 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №169. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 08.10.2020 року серії [NUMBER] . З копії виданого свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] від 19.08.2013 року серії [NUMBER] вбачається, що син сторін є неповнолітнім. Спільне життя у сторін не склалось, постійні конфлікти та суперечки, їх шлюб існує тільки формально. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені у позові обставини, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітнього сина. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.2 статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги позивачеві на утримання сина сторін не надає, суд задовольняє ці вимоги. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, з відповідача.

Outcome: approved