Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до [PERSON] , за участю Одеської міської прокуратури №1 треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання знести самовільно збудований житловий будинок. У підготовчому судовому засіданні, третя особа [PERSON] звернувся до суду з самостійними вимогами до відповідача [PERSON] , в яких просив суд: Усунути небезпеку життю, здоров`ю, заподіянню матеріальних збитків, усунути перешкоди користування власним майном [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , шляхом заборони експлуатації об`єкту самочинного будівництва, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] ; Застосувати правові наслідки заборони експлуатації об`єкту самочинного будівництва, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , вказавши що така заборона є підставою: для скасування реєстрації мешканців квартир з №1 по [ADDRESS] Київським районним відділом ГУ ДМС України в Одеській області, для заборони надання технічних умов, укладання договорів на постачання газу, здійснення підключення споживачів до мереж постачання газу, на об`єкт самочинного будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS] , ПАТ «Одесагаз», для розірвання чинних договорів з неналежним користувачем [PERSON] , припинення надання послуг та відключення від мереж водопостачання, водовідведення та електропостачання об`єкту (об`єктів) розташованого за адресою: [ADDRESS] постачальним організаціям: Філії «Інфоксводоканал», ПАТ «Одесаобленерго», визнати недійсним «Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок» за адресою: [ADDRESS] розроблений ТОВ «ОР БТІ» від 08.08.2014р.; визнати недійсним «Висновок щодо технічної можливості поділу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] » розроблений ТОВ «ЮКЦ «Правопроект» від 05.11.2014р.; визнати недійсними технічні паспорти на квартири з [ADDRESS] по [ADDRESS] , розроблені ТОВ «ЮКЦ «Правопроект» згідно з договору № 431/14 від 13.11.2014р.; судові витрати покласти на відповідача [PERSON] . В обґрунтування зазначеного позову позивач посилається на те, що [PERSON] здійснила на не відведеній для цієї мети земельній ділянці самочинне будівництво без документів на право проведення будівельних робіт, набула право власності на будинок в цілому та в подальшому на окремі квартири. В свою чергу, [PERSON] володіє будинком [ADDRESS] , який розташований навпроти побудованого [PERSON] будинку. Будівля [ADDRESS] побудована з численними порушеннями містобудівного законодавства, спричиняє [PERSON] численні незручності у користуванні майном. Вказує, що незручності полягають у відсутності паркувальних місць внаслідок чого паркування можливе тільки на проїжджій частині. Також на його думку відбуватиметься перевантаження внаслідок його експлуатації існуючих електричних та інших мереж. Проте найголовнішою загрозою життю, здоров`ю та майну [PERSON] вбачає у можливості руйнування будівлі в [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного м. Одеси від 04 травня 2018 року цивільна справа за вказаним позовом передана до апеляційного суду Одеської області для визначення підсудності, відповідно до ст. 26 ЦПК України, оскільки під час проведення судового засідання судом було встановлено, що третя особа [PERSON] є присяжним та може брати участь у здійсненні правосудця під час участі у справах, які розглядаються Київським\~районним судом м. Одеси. Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області суду Комлевої О.С. від 24.05.2018 року справа була передана до Малиновського районного суду м. Одеси та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Бобуйка І.А. Ухвалою Малиновського районного суду від 31.05.2018 року справу прийнято до свого провадження суддею Бобуйком І.А., ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.\~Підготовче засідання призначене на\~25.06.2018 року. Ухвалою суду\~від 13\~серпня 2018\~року було\~ухвалено закрити\~провадження по\~цивільній справі\~за позовом\~Департаменту державної\~архітектурно -\~будівельної інспекції\~в Одеській\~області до\~ [PERSON] ,\~за участю\~Одеської міської\~прокуратури №1,\~про зобов`язання\~знести самовільно\~збудований житловий\~будинок.\~Та продовжено\~розгляд справи\~за позовом\~третьої особи,\~яка заявляє\~самостійні вимоги\~на предмет\~спору -\~ [PERSON] до [PERSON] про усунення небезпеки життю та здоров`ю, загрози заподіяння матеріальних збитків шляхом заборони експлуатації та знесення самочинного будівництва та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було закрите, та призначено слухання справи по суті. 21.01.2019 р., 05.09.2019 року [PERSON] подав заяву про відвід судді. В обґрунтування заяви зазначив, що суддя Бобуйок Ігор Анатолійович не може брати участі у розгляді справи № 521/9778/13, оскільки він незацікавлений в об`єктивному розгляді справи. 02.10.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси було зупинено провадження у вищевказаній справі, та в порядку ст. 40 ЦПК України, передано на розгляд іншого судді, що не входить до складу суду. 07.10.2019 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси суддя Мазун І.А. відмовила у задоволенні відводу судді Бобуйку І.А., у зв`язку з відсутністю будь - яких суб`єктивних та об`єктивних критеріїв, що ставили б під сумнів його неупередженість або об`єктивність. У судове засідання [PERSON] з`явився, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву в якій зазначила, що просить суд слухати справу за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити. Представник третіх осіб - [PERSON] , Білецької А.О., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] подав суду заяву в якій зазначив, що просить слухати справу у його відсутність, у задоволенні позову просив відмовити. Третя особа АТ «ДТЕК Одеські електромережі» його представник у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Одеська міська прокуратура №1 подала до суду заяву де зазначила, що просить слухати справу за їх відсутності бо у цій справі спір між фізичними особами і інтереси держави у ній не зачіпаються. Інші треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ст. 10-13 ЦПК України\~- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 18 ЦПК України\~встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України\~- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. \~У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. \~Відповідно до приписів\~ст. 263 ЦПК України\~- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 5\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~- висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду - є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26\~Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~- під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від\~06.03.2013\~року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] стала [PERSON] . Крім того, [PERSON] отримала у власність земельну ділянку, площею 0,0617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110136900:13:010:0046, що вбачається з Договору дарування земельної ділянки від\~06.03.2013\~року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. Відповідно до Договору дарування земельної ділянки від\~12.06.2013\~року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., [PERSON] безоплатно передала у власність, а\~ [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110136900:13:010:0046 Крім того, за Договором дарування від\~12.06.2013\~року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., [PERSON] безоплатно передала у власність, а\~ [PERSON] прийняла у власність житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] , який в цілому складається з черепашникового житлового будинку, позначеного в плані літерою «А», житловою площею 107,7 кв.м., та надвірних споруд: сараю під літ. «Ж», сараю під літ. «Г», мостіння І, огорожі №1, 4-6 Зазначений будинок та надвірні споруди були знесені та на земельній ділянці по [ADDRESS] , розпочато нове будівництво. 24.07.2014\~року за №ІV 143142050289 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України зареєстровано\~Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації\~ Реконструкція житлового будинку із збільшенням площі забудови і надбудовою поверху та мансарди, за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа будівлі 1949,0 кв. м., поверховість\~ 4 поверхи + мансарда В подальшому відповідачем [PERSON] отримано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 28968238 від\~04.11.2014\~року, відповідно до якого\~ [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 1949 кв.м., житловою площею 848,2 кв.м. Розмір частки 1/1. Згідно з\~Висновком №410/14 від 05.11.2014 року щодо технічної можливості поділу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , складеним ТОВ «Юридично-консультаційний центр «ПравоПроект», належний [PERSON] житловий будинок, загальною площею 1949,0 кв.м., житловою площею 848,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками може бути поділено на 53 окремі квартири з залишенням в загальному користуванні підвалу та коридорів В подальшому протягом січня 2015 року відповідачем [PERSON] було\~здійснено реєстрацію права власності на окремі об`єкти нерухомого майна\~ квартири в будинку [ADDRESS] Вказані\~квартири були відчужені відповідачем [PERSON] третім особам шляхом укладення договорів купівлі-продажу та договорів дарування. Так, судом досліджено копії договорів купівлі-продажу квартир в будинку [ADDRESS] , та інформаційні довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що власниками квартир [ADDRESS] є треті особи, які залучені до участі у даній справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 року\~у справі №815/5504/14 адміністративний позов [PERSON] , [PERSON] до ДАБІ України, третя особа на стороні відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Київська районна адміністрація ОМР, про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 26.03.2014 року №ІV 083140850065, Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 24.07.2014 року №ІУ 143142050289, зобов`язання видати наказ та виключити Декларації №ІV 083140850065 та №ІV 143142050289 з Єдиного реєстру задоволено частково. Скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 26.03.2014 року №ІV 083140850065, а також скасовано реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 24.07.2014 року №ІV 143142050289\~(т.3 а.с.205-215). Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року\~постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.12.2014 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов [PERSON] , [PERSON] до ДАБІ України, третя особа на стороні відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Київська районна адміністрація ОМР, про скасування реєстрації Декларацій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.\~Скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 26.03.2014 року №ІУ 083140850065, а також зобов`язано ДАБІ України видати наказ та виключити Декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 26.03.2014 року №ІV 083140850065 з Єдиного реєстру. Скасовано реєстрацію Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 24.07.2014 року №ІV 143142050289, а також зобов`язано ДАБІ України видати наказ та виключити Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації за адресою [ADDRESS] , зареєстрованої ДАБІ України 24.07.2014 року №ІV 143142050289. Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 21.10.2015 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року у справі №815/5504/14 - залишено без змін. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1163 ЦК України, фізична особа, життю, здоров`ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює. З наведеної норми статті 391 ЦК України вбачається, що власник (титульний володілець) може вимагати усунення всяких порушень його права. Таке право\~\~забезпечується йому за допомогою негаторного позову. Негаторний позов - це позадоговірна вимога власника, що володіє річчю, до третьої особи про усунення перешкод у здійсненні правомочностей користування та (або) розпорядження майном. Перешкодою в здійсненні правомочностей власника є неправомірні дії порушника цих прав. Підставою негаторного позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування та розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні цих\~правомочностей. Як відповідач виступає особа, що своїм противоправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності (права титульного володіння). Отже, звернувшись до суду на підставі статті 391, 1163 ЦК України, позивач просить суд втрутитись у мирне володіння власниками квартир [ADDRESS] належним їм майном на наведених позивачем підставах. Разом з тим, [PERSON] не є стороною спірних матеріальних правовідносин, оскільки власниками квартир у будинку, є треті особи, до яких позивач позов не пред`являв. Отже, [PERSON] є неналежним відповідачем за даним позовом. Крім того, позивачем на надано суду будь-яких доказів, що він потерпає від будь-яких перешкод у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Доводи про перевантаження на електромережі та інженерні комунікації, внаслідок яких позивач позбавлений або обмежений в будь-якій мірі користуватись чи розпоряджатись своїм майном носять характер непідтвердженого припущення. Так само позивач не надав доказів того, що припарковані автомобілі створюють йому перешкоди у доступі до його домоволодіння. У будь-якому разі, обраний ним спосіб захисту в частині заборони експлуатації будинку не відповідає змісту права про порушення якого заявляє позивач у вигляді наявності перешкод користуванню власністю внаслідок великої кількості припаркованих автомобілів, або навантаженні на електричні чи інші інженерні мережі, а отже такий спосіб захисту не може вважатись належним. Крім того, позивач також посилається і на наявність загрози життю та майну, яку він вимагає усунути. В контексті\~ст. 1163 ЦК України\~створення загрози життю фізичної особи - це виражений усно, письмово або будь-яким чином виражений намір нанести фізичну, матеріальну або іншу шкоду будь-якій особі або суспільним інтересам. Створення загрози життю фізичної особи - це виражений усно, письмово або будь-яким чином виражений намір нанести шкоду фізичній особі у спосіб, який може привести до її смерті. Обов`язковою умовою для застосування статей 1164 та 1165\~ЦК України\~є наявність загрози створення безпеки, тобто що ця загроза дійсно існує і неприпинення дій, що мають місце, або не вчинення необхідних дій дійсно можуть привести до завдання шкоди. Особа, яка вважає, що їй загрожує небезпека, може звернутися як до особи винної у створенні загрози, так і одразу до суду. Умовами для такого звернення є: 1) наявність реальної загрози для життя; 2) небезпека повинна бути реальною, тобто існувати не лише в уяві особи.\~Стаття 1163 ЦК України\~встановлює загальне право особи вимагати усунення загрози небезпеки, а статті 1164 та 1165\~ЦК України\~визначають наслідки не усунення такої загрози особою, що її створила, серед яких є відшкодування завданої шкоди. Право заінтересованої особи вимагати відшкодування заподіяної шкоди може бути реалізовано лише в тих випадках, коли внаслідок створення загрози та не усунення її особою, яка створила цю загрозу, заінтересованій особі дійсно заподіяно шкоду ( майнову або не майнову). Обов`язок відшкодування шкоди за даними статтями виникає у особи, яка створила загрозу життю фізичної особи, в разі наявності всіх перелічених нижче фактів: 1)наявність реальної загрози саме життю фізичної особи, тобто існує небезпека нанесення шкоди фізичній особі у спосіб, який може привести до її смерті; 2) є особа яка своїми діями чи бездіяльністю створює вказану реальну загрозу життю фізичної особи ( « відповідальна особа»); 3) існує причинно-наслідковий зв`язок між діями та бездіяльністю відповідальної особи та виникненням реальної загрози, вказано у п.1 даного переліку; 4) заінтересованій особі було завдано шкоду ( смерть); 5) існує причинно-наслідковий зв`язок між дією або бездіяльністю відповідальної особи, яким створено та не усунуто небезпеку життю особи і смертю фізичної особи. У даний зобов`язаннях умовою відповідальності є подвійний причинний зв`язок, по - перше це причинний зв`язок між діями чи бездіяльністю відповідальної особи і виникненням загрози завдання шкоди життю фізичної особи, по - друге це зв`язок між створеною загрозою життю і шкодою, що виникла внаслідок не усунення такої загрози. Проте, позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза його життю та майну. Посилання на ризики руйнування будівлі [ADDRESS] носить характер нічим не підтвердженого припущення. Вимоги з цієї підстави так само пред`явлені до неналежного відповідача [PERSON] . Суд зауважує, що дана справа слухається з 2013 року, тобто вже біля восьми років. [PERSON] приймає участь у ній з самого початку. В якості третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] бере участь у справі з квітня 2018 року. Отже позивачу було забезпечено можливість надати всі наявні в нього докази на належних стадіях даного процесу. Також суд\~констатує,\~що вимоги\~позивача застосувати правові наслідки заборони експлуатації об`єкту самочинного будівництва, розташованого на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , вказавши що така заборона є підставою: для скасування реєстрації мешканців квартир з [ADDRESS] по [ADDRESS] Київським районним відділом ГУ ДМС України в Одеській області, для заборони надання технічних умов, укладання договорів на постачання газу, здійснення підключення споживачів до мереж постачання газу, на об`єкт самочинного будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS] , ПАТ «Одесагаз», для розірвання чинних договорів з неналежним користувачем [PERSON] , припинення надання послуг та відключення від мереж водопостачання, водовідведення та електропостачання об`єкту (об`єктів) розташованого за адресою: [ADDRESS] постачальним організаціям: Філії «Інфоксводоканал», ПАТ «Одесаобленерго», визнати недійсним «Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок» за адресою: [ADDRESS] розроблений ТОВ «ОР БТІ» від 08.08.2014року також не можуть вважатись належим способом захисту, оскільки не відповідають змісту права про порушення якого заявляє позивач, не є наслідками заборони експлуатації, є самостійними способами захисту прав, які вимагають самостійних підстав позову. Вимоги позивача\~визнати недійсним\~«Висновок щодо\~технічної можливості\~поділу житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] »\~розроблений ТОВ\~«ЮКЦ «Правопроект»\~від 05.11.2014р.;\~визнати недійсними\~технічні паспорти\~на квартири\~з [ADDRESS] \~по [ADDRESS] ,\~розроблені ТОВ\~«ЮКЦ «Правопроект»\~згідно з\~договору №\~431/14\~від 13.11.2014\~року не підлягають задовленню також і з тих підстав, що ані висновок про поділ житлового будинку ані технічні паспорти не є правочинами чи правовими актами, які створюють змінюють чи припиняють цивільні права та обов`язками, а отже не можуть порушувати цивільні права та бути предметом спору. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 263 ЦПК України\~передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, позивачем, на переконання суду, не виконаний процесуальний обов`язок довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову на позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем позовні вимоги не доведені, в зв`язку з цим підстави для задоволення поданого позову відсутні.

Outcome: dismissed