Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться справа за скаргою [PERSON], [PERSON], на бездіяльність старшого державного виконавця Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіна Сергія Володимировича. Підставами для звернення до суду з даною скаргою скаржниками зазначено наступне. На підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2012 року, Оболонським районним судом в м. Києва було видано два виконавчі листи по справі за позовом [PERSON] до науково-дослідного медичного об'єднання «Діалір» про стягнення заробітної плати виплаченої при звільненні працівника. Зокрема виконавчий лист про стягнення з боржника на користь стягувача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 36 061, 56 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 18 273, 87 грн., та виконавчий лист про стягнення з боржника на користь стягувача 1000 грн. моральної шкоди, та 120 грн. - витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказані виконавчі листи 05 березня 2013 року були передані представником скаржників до канцелярії Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, разом з документами, які свідчили про смерть стягувача [PERSON], та довідкою про наявність правонаступників первісного стягувача, якими є його діти - [PERSON] та [PERSON] Згодом представник скаржників дізнався від працівників Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що державним виконавцем Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіним Сергієм Володимировичем було прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження щодо обох виконавчих листів. Копії вказаних постанов були отримані 12 квітня 2013 року представником скаржників. З змісту отриманих представником постанов вбачалось, що державним виконавцем Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіним С.В. було прийнято рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження. Підставою для прийняття такого рішення було зазначено, що у виконавчому документі та заяві були зазначені різні стягувачі, та стягувачам рекомендовано звернутись до суду, який видав виконавчий документ з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Не погоджуючись з зазначеними діями, представник стягувачів в період з квітня по жовтень 2013 року, неодноразово звертався з чисельними скаргами та заявами на дії державного виконавця Мурихіна С.В. до начальника Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, та лише 19.11.20123 року ним була отримана відповідь, що 11.03.2013 року було прийнято постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, та копії постанов з оригіналами виконавчих документів було направлено на адресу стягувача. Скаржники вважають такі дії суб'єкту оскарження неправомірними, з огляду на порушення суб'єктом оскарження статей 8, 26, 31 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема не направлення стороні виконавчого провадження копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, не направлення стороні виконавчого провадження виконавчих листів, та ін. З врахуванням вимог ст.ст. 383-389 ЦПК України, та з врахуванням поданої представником скаржників заяви від 17.01.2014 року про уточнення прохальної частини скарги, просили суд зобов'язати відкрити виконавчі провадження за дублікатами виконавчих листів Оболонського районного суду м. Києва по цивільній справі № 2-5859/10 щодо стягнення з науково-дослідного медичного об'єднання «Діалір» на користь [PERSON], [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] у розмірі 36 061, 56 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 18 273, 87 грн., та про стягнення з боржника 1000 грн. моральної шкоди, та 120 грн. - витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, зобов'язати відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2012 року, та постановити ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вчиненню неправомірних дій державним виконавцем Мурихіним С.В. Крім того скаржники [PERSON] та [PERSON], на підставі ч.2 ст. 285 ЦПК України просили суд поновити строк подання скарги до суду, посилаючись на те, що строк звернення до суду був пропущений ними з поважних причин. Представник скаржників у судовому засіданні підтримав подану скаргу у повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній. В судове засідання, призначене на 21.03.2014 року представник скаржників не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути скаргу у його відсуність. Представник суб'єкту оскарження в судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду скарги був повідомлений судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти скарг не надав. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали справи за скаргою [PERSON], [PERSON], на бездіяльність старшого державного виконавця Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіна Сергія Володимировича, суд не знаходить підстав для поновлення строку на оскарження скаржниками бездіяльності державного виконавця, та вважає правильним залишити подану скаргу без розгляду з огляду на наступне. Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. При розгляді скарги судом враховується, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, зокрема встановлений Законом України «Про виконавче провадження», їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Відповідно до ч.4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Кодексом. Судом встановлено, що представником стягувачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] 05 березня 2013 року до начальника державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві було подано заяву про прийняття до виконання виконавчих листів, виданих 27.02.2012 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з науково-дослідного медичного об'єднання «Діалір» на користь [PERSON] заробітної плати виплаченої при звільненні працівника. (а.с. 8). Зокрема виконавчий лист про стягнення з боржника на користь стягувача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 36 061, 56 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 18 273, 87 грн., та виконавчий лист про стягнення з боржника на користь стягувача 1000 грн. моральної шкоди, та 120 грн. - витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Мурихіним С.В. (ВП № 36894444), 11.03.2013 року було прийнято постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа). Пунктом 8 частини 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. В оскаржуваних постановах зазначено, що у виконавчому документі та заяві зазначені різні стягувачі, та заявнику роз'яснено його право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Вказане рішення державного виконавця відповідає вимогам Закону. Частиною другою ст. 26 згаданого Закону передбачено, що про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням,що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом. Строк, встановлений ч.4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» є процесуальним, та може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Зокрема, в даному випадку, суд виходить з того, що представник скаржників [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON], 05 березня 2013 року подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, та вважається обізнаним про ймовірність порушення прав скаржників у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Обізнаними про ймовірність порушення своїх прав є також скаржники [PERSON], та [PERSON] Крім того, з пояснень представника скаржників видно, що про постанови державного виконавця Мурихіна С.В. про відмову у відкритті виконавчого провадження було отримано ним 12 квітня 2013 року, і в період з квітня по жовтень 2013 року, неодноразово звертався з чисельними скаргами та заявами на дії державного виконавця Мурихіна С.В. до начальника Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, що свідчить, на його думку підставами для поновлення процесуальних строків звернення до суду з відповідною скаргою. Згідно ст.72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Зі скаргою на бездіяльність державного виконавця скаржники звернулися до суду через свого представника 21 листопада 2013 року, тобто після закінчення визначеного процесуального строку, встановленого ч.4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» для оскарження бездіяльності державного виконавця. Посилання скаржників на несвоєчасне отримання ними оскаржуваних постанов, не є підставою для поновлення процесуального строку, встановленому ч.4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що судом встановлено, що копії оскаржуваних постанов були отримані представником скаржників 12 квітня 2013 року. Таким чином, поважних причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця в даному випадку суд не вбачає, що свідчить про відсутність підстав для його поновлення. З огляду на викладене, суд вважає правильним залишити без розгляду скаргу [PERSON], [PERSON], на бездіяльність старшого державного виконавця Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Мурихіна Сергія Володимировича. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed