overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В серпні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 27.06.1997 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністрації м. Запоріжжя, актовий запис № 340. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені в грудня 2014 року, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В серпні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначено, що 22.12.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 1499. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року, спільного господарства не ведуть, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей залишити проживати з позивачкою. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В серпні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що її спільне життя з відповідачем не склалося через його аморальну поведінку та спосіб життя, оскільки він вживає спиртні напої, постійно влаштовує скандали і не має постійного місця роботи. Відповідач не приймає участі у вихованні двох синів та матеріально не забезпечує сім'ю, а у неї через постійні скандали та стреси виникли серйозні проблеми зі здоров'ям. Позивач посилається на неможливість збереження сім'ї. Позивач [PERSON] подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1999 р. (а.с. 5). У подружжя є двоє дітей: неповнолітній син [PERSON], [INFO], та малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). З позовної заяви вбачається, що внаслідок розбіжностей у поглядах на сімейне життя та ухилення чоловіка від виконання сімейних обов'язків [PERSON] втратила почуття любові до чоловіка, між подружжям немає взаєморозуміння та поваги. Наразі сторони проживають роздільно, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В серпні 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначила, що на протязі останнього року їх сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. З ініціативи чоловіка між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають діти, що негативно впливає на їх психічний стан. Відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не надає матеріальної підтримки дітям, а тому вона та родичі змушені самостійно їх утримувати. Позивач [PERSON] подала письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2010 р. (а.с. 4). У подружжя є двоє малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 5). З позовної заяви вбачається, що внаслідок розбіжностей у поглядах на сімейне життя та ухилення чоловіка від виконання сімейних обов'язків [PERSON] втратила почуття любові до чоловіка, між подружжям постійно виникають сварки, немає взаєморозуміння та поваги. Наразі сторони проживають роздільно, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В серпні 2015р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Агротехніки», у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 2 від 20 січня 2015 року в розмірі 5 136 887,67 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 654,00 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.01.2015 року між ним [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Агротехніки» (надалі - ТОВ, «Світ Агротехніки», відповідач) було укладеного договір позики № 2 на суму 5 000 000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 100 000,00 грн. та строком до 18.05.2015р. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає. Так, станом на 13.08.2015 року заборгованість відповідача за договором позики становить 5 136 887,67 грн., яка складається з: основної заборгованості за позикою у розмірі - 5 000 000,00 грн.; заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі - 100 000,00 грн.; та 3% річних від суми боргу за період прострочення з 18.05.2015 по 13.08.2015рр. у розмірі - 36 887,67 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути дану справу за його відсутності за наявними документами. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

в серпні 2015р. [PERSON] пред»явила в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Зазначала, що 17 вересня 2010 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис за № 332. Сімейне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На момент подачі позову шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, тому надання строку для примирення є недоцільним. Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Просив ухвалити рішення про розірвання шлюбу при попередньому розгляді справи. Погодився з доводами позивачки, наведеними в позовній заяві. Зазначив, що дітей від цього шлюбу він та позивачка не мають. Збереження шлюбу вважав неможливим, надання строку для примирення недоцільним. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, сторонам, відповідно до ст.174 ЦПК України, роз»яснено наслідки визнання відповідачем позову, та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони з 17 вересня 2010 року перебувають шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис за № 332. Позивачка та відповідач не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, дітей від шлюбу не мають. Ухвалою від 07.10.2015р. Голосіївським районним судом м.Києва визнано укладену 07.10.2015 року сторонами мирову угоду в частині позовної вимоги про поділ спільного майна подружжя, провадження в справі у відповідній частині закрито. Позивач та відповідачка, посилаючись на неможливість збереження сім»ї та те, що перебування в шлюбі суперечить їх інтересам, просять не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

В серпні 2015 рок позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судове засідання сторони не з'явились, попередньо подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, та відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала, відповідач визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 1993 року у Жовтневому відділі РАЦСу м. Кривого Рогу, про що здійснено відповідний актовий запис № 374. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з грудня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбунадалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В серпні 2015 рок позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сімю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2013 року у Жовтневому відділі ДРАЦСу Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що здійснено відповідний актовий запис № 633. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують півтора року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбунадалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В серпні 2015 рок позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 1982 року у Красногрардійському відділі РАЦСу Кримської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 23. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони неповнолітніх дітей немають. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з 2000 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбунадалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON], [INFO], звернулась в суд із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що вона тривалий час зустрічалася з [PERSON]. Між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного, останній рік проживають однією сім'єю, а тому прийняли рішення одружитися, і також нещодавно дізнались, що заявниця вагітна. При зверненні до відділу реєстрації актів цивільного стану, з питання щодо реєстрації шлюбу, їм було відмовлено в цьому, оскільки наречена не досягла шлюбного віку, що і спонукало її на звернення до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявниця наполягала на вказаних вимогах та стверджувала, що надання їй права на шлюб відповідає її інтересам. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовольнити заяву його нареченої, так як зазначив про стійке бажання їх обох створити сім»ю. Заінтересована особа - мати заявниці [PERSON] в судовому засіданні також просила задовольнити вимоги заявниці, пояснюючи, що між її донькою та [PERSON] склались серйозні відносини, вони обдумано підійшли до рішення про утворення сім'ї, а тому, на її думку, їх стосунки слід зареєструвати в установленому порядку, що безумовно буде відповідати інтересам її доньки. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного: із паспорту заявниці [NUMBER] від 14.01.2014р., виданого Красноокнянським РВ ГУМВС України в Одеській області, вбачається, що [PERSON], [INFO], ще не досягла шлюбного віку; /ар.сп. 6 / згідно довідки, виданої Красноокнянською районною лікарнею, заявниця перебуває в стані вагітності, термін якої складає 12 тижнів; /ар.сп. 4 / згідно ст.22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлено у вісімнадцять років. ст.23 Сімейного кодексу України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, а за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам; ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам, а спільне рішення заявниці та заінтересованої особи [PERSON] зареєструвати шлюб є вільним. На підставі ст.ст.22, 23, 24 ч.1 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved