Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №HAH2GF01270057 від 25.11.2004 року у розмірі 18630.98 доларів США, що за курсом 26.23 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.07.2018 року складає 488690.61 грн., а також просить стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.11.2004 року відповідач отримала у позивача кредит у розмірі 16663.92 доларів США під 1.08 відсотків річних строком до 24.11.2014 року для придбання квартири і зобов`язалася щомісячно, відповідно до графіка, погашати кредит, відсотки за користування кредитом і комісію. Відповідно до графіка відповідачка зобов`язалася здійснити 120 щомісячних платежів у сумі 255.26 доларів США за кожен місяць, окрім останнього - 24.11.2014 року, де сума платежу складає 309.74 доларів США. Всього відповідачка повинна була сплатити відповідно до вказаного вище графіку - 30685.68 доларів США. Зважаючи на те, що відповідачка несвоєчасно і не в повному обсязі виконала свої зобов`язання, заборгованість станом на 03.07.2018 року складає: за тілом кредиту - 509.85 доларів США; за процентами - 1406.80 доларів США; з комісії - 234.24 доларів США; пеня - 16480.09 доларів США;, а всього - 18630.98 доларів США. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві не заперечував проти розгляду справи у відсутності представника банку. Відповідачка до суду не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. 04.02.2019 року відповідачка подала суду відзив на позовну заяву (а.с.25-32), в якому просить суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог і відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. У своєму відзиві відповідачка зазначила, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.02.2015 року, яке набрало законної сили, за даним кредитним договором №HAH2GF01270057 від 25.11.2004 року з відповідачки вже було стягнуто заборгованість станом на 29.08.2014 року в розмірі 2538.98 доларів США. Також відповідачка посилається на позицію Великої Палати Верховного суду і зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. 15.02.2019 року представник позивача направив до суду відповідь на відзив (а.с.45-59), де зазначив, що розрахунок процентів здійснюється банком до повного погашення заборгованості за кредитом, що позивачем дотримано строки позовної давності. Судом встановлено, що 25.11.2004 року відповідач уклала з позивачем кредитний договір №HAH2GF01270057 від 25.11.2004 року і отримала у позивача кредит у розмірі 16663.92 доларів США під 1.08 відсотків річних строком до 24.11.2014 року для придбання квартири і зобов`язалася щомісячно, відповідно до графіка, погашати кредит, відсотки за користування кредитом і комісію (а.с.7-9). Відповідно до графіка відповідачка зобов`язалася здійснити 120 щомісячних платежів у сумі 255.26 доларів США за кожен місяць, окрім останнього - 24.11.2014 року, де сума платежу складає 309.74 доларів США. Всього відповідачка повинна була сплатити відповідно до вказаного вище графіку - 30685.68 доларів США (а.с.7-9). Згідно до розрахунку (а.с.3-5), наданого суду представником позивача, заборгованість по вказаному кредитному договору станом на 03.07.2018 року складає: за тілом кредиту - 509.85 доларів США; за процентами - 1406.80 доларів США; з комісії - 234.24 доларів США; пеня - 16480.09 доларів США;, а всього - 18630.98 доларів США. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 31.10.2018 року по справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Рішенням Орджонікідзевського райсуду м.Харкова від 27.02.2015 року (справа №644/10490/14-ц, н/п 2/644/23/15) з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за вказаним вище кредитним договором №HAH2GF01270057 від 25.11.2004 року було стягнуто всю суму заборгованості в розмірі 2538.98 доларів США. Позовна заява була подана 16.10.2014 року, в ній відображено про вимогу банку достроково повернути всю суму кредиту. Вказане заочне рішення набрало чинності і є чинним на даний час. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист і відкрито виконавче провадження №47700996, яке було закінчено 06.08.2015 року в зв`язку з сплатою відповідачем боргу (справа №644/10490/14-ц, н/п 2/644/23/15). Зважаючи на викладене, набрання законної сили рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.02.2015 року по даним правовідносинам, у позивача після 27.02.2015 року припинилося право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку. Беручи до уваги, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.02.2015 року по даним правовідносинам було стягнуто заборгованість за кредитом, процентами і комісією, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даних позовних вимог, а тому в задоволенні даної позовної заяви суд відмовляє в повному обсязі. Також судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України, строк позовної давності у даних правовідносинах перервався 16.10.2014 року, коли позивач подав до суду позов у справі №644/10490/14-ц, н/п 2/644/23/15, по якій 27.02.2015 року було ухвалено рішення. Та позовна заява, яка зараз розглядається судом, була подана до суду 29.10.2018 року. Після ухвалення рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.02.2015 року, відповідачка погашення кредиту, відсотків та комісії на адресу банку не здійснювала, окрім як за виданим судом виконавчим листом. Таким чином, починаючи з дати пред`явлення до суду позову по справі №644/10490/14-ц, н/п 2/644/23/15 і до подачі даного позову сплив строк позовної давності 3-и роки. При цьому суд бере до уваги, що представники позивача не надали суду належні і допустимі докази того, що відповідачка після 27.02.2015 року добровільно перераховувала на адресу банку за даним кредитним договором певні грошові суму. Відповідачка ці обставини заперечує. Обов`язок доказування, відповідно до ст.81 ЦПК України, покладається сторону, яка заявила про обставини, на які вона посилається. Відповідачка заявила суду вимогу про застосування строку позовної давності за даною позовною заявою. Зважаючи на те, що хоча строк позовної давності і сплив до подачі даного позову, і беручи до уваги що заявлені позовні вимоги є безпідставними і не обґрунтованими, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №HAH2GF01270057 від 25.11.2004 року у розмірі 18630.98 доларів США за не обґрунтованістю заявлених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача відносяться на його рахунок і стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed