Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Очеретнянської сільської ради, Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області про поновлення пропущеного строку за зверненням до суду, визнання права власності на земельну частку (пай). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.10.1990 був прийнятий в члени колгоспу ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області. Не зважаючи на те, що заява про виключення позивача з членів колгоспу ним не подавалася, рішення загальних зборів колгоспників про його виключення відсутнє, позивач не був включений до списку громадян, які мали право на отримання земельних часток (паїв), про що йому повідомлено відділом Держгеокадастру у Погребищенському районі. Позивач у позовній заяві просить суд поновити строк за зверненням до суду щодо визнання права на земельну частку (пай) та визнати його право на земельну частку (пай) в розмірі, передбаченому проектом поділу земель колективної власності колишнього КСП ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області в землях резерву (запасу), розташованих на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. 24.09.2018 Погребищенським районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 09:00 год. 10.10.2018. 05.10.2018 представником відповідача Погребищенської районної державної адміністрації надіслано клопотання про проведення судового засідання без його участі. Також ним надіслано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У відзиві вказує, що відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Однак, позивача до відповідного списку включено не було. Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Проте, сертифікату позивач не отримував. Також зазначив те, що підставою для надання права на земельну частку (пай) із земель резервного фонду особам, що були помилково (безпідставно) не включені до списку-додатка до державного акта на право колективної власності на землю, може бути лише рішення суду, за умови не пропущення строку позовної давності. Строк позовної давності необхідно обчислювати з моменту початку паювання, тобто з часу передачі державного акта на право колективної власності на землю - 14.09.1995. Таким чином, позивач пропустив строк позовної давності, належних причин пропуску не навів, а відтак представник позивача просить суд відмовити у позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності. 10.10.2018 розгляд справи відкладено у зв'язку з неявкою сторін. 15.11.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті на 11.12.2018. 11.12.2018 здійснено допит свідків по справі: [PERSON] та [PERSON] та оголошено перерву у справі до 15.01.2019. 15.01.2019 розгляд справи відкладено у зв'язку з заявою представника позивача [PERSON] Позивач та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, вказували, що позивач та його матір неодноразово усно звертались в сільську раду з приводу розпаювання земель та пропущення прізвища позивача у списку-додатку до державного акта на право колективної власності на землю. Також позивач зазначив, що з 1994 по 1997 року та з 2016 по 2017 роки відбував призначені за вироками суду покарання у місцях позбавлення волі. Також акцентували увагу на тому, що відповідно до рішення зборів пайовиків СТОВ ім. Шевченка с. Очеретня №3 від 26.10.2004 «Про виділення земельної частки (паю) пропущеним членам СТОВ ім. Шевченка с. Очеретня», вирішено, що [PERSON] помилково не включений у список на одержання сертифікатів та має право на земельну частку (пай) із земель резервного фонду сільської ради, а відтак просили позовні вимоги задовольнити. Представник Очеретнянської сільської ради Кулик В.І. в судовому засіданні, що відбулось 15.11.2018, щодо ухвалення судового рішення по справі покладався на розсуд суду. 07.02.2019 в судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить судове засідання провести у його відсутності (а.с. 77). Представник Погребищенської РДА Гончарук Р.О. проти задоволення позову заперечив на підставах, що викладені у відзиві на позовну заяву. Крім того зауважив, що в матеріалах архіву Погребищенської РДА за 2004-2006 роки відсутні відомості, які б свідчили про реалізацію рішення зборів пайовиків СТОВ ім. Шевченка с. Очеретня №3 від 26.10.2004 «Про виділення земельної частки (паю) пропущеним членам СТОВ ім. Шевченка с. Очеретня», на яке посилаються позивач та його представник, тобто відсутні додаткові списки, що додаються до державного акта на право колективної власності на землю чи розпорядження про видачу сертифікату про право на земельну частку (пай) позивачу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працювала бухгалтером у колгоспі та писала список колгоспників у якому прізвище позивача було зазначено, однак потім головою колгоспу позивача було виключено із списку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт того, що позивач [PERSON] працював трактористом у колгоспі ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області. Також зазначила, що прізвище позивача спочатку було у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, однак пізніше, після зміни голови колгоспу, було викреслене. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З архівного витягу з протоколу №3 загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району Вінницького області вбачається, що [PERSON] прийнято в члени колгоспу (а.с. 8). Рішенням загальних зборів колгоспників (протокол №1 від 08.02.1993) колгосп ім. Т.Г. Шевченка с. Очеретня реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка с. Очеретня. Новоутворене КСП стало правонаступником майнових та боргових зобов'язань попереднього колгоспу. Рішенням загальних зборів уповноважених членів КСП (протокол №2 від 03.03.2000) колективне сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка с. Очеретня реорганізовано в товариство з обмеженою відповідальністю ім. Т.Г. Шевченка с. Очеретня. Новоутворене ТОВ стало правонаступником майнових та боргових зобов'язань попереднього КСП (архівна довідка, а.с. 9). З трудової книжки позивача вбачається, що він на момент розпаювання земель та одержання КСП ім. Т.Г. Шевченка с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області акта про право колективної власності на землю працював у цьому підприємстві та був його членом (а.с. 10-12). У відомостях про нарахуванню заробітної плани КСП ім. Т.Г. Шевченка с. Очеретня за 1993-1999, 2000-2004 роки значиться [PERSON] (архівні довідки, а.с. 13, 14). У додатку №1 до Державного акта на право колективної власності на землю, виданому колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Шевченка с. Очеретня 14.09.1995, а саме: списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с. Очеретня прізвища позивача не зазначено (а.с. 32-49). Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акту. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільного справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акт на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акті. Згідно з ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Ч. 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Список громадян як додаток до державного акта формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства та підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюються за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Якщо громадянина помилково (безпідставно) не внесено до списку-додатка до державного акта на право колективної власності на землю до проведення розпаювання і видачі сертифікатів, йому необхідно звернутися до зборів співвласників з питанням щодо внесення особи до списку-додатка. Якщо розпаювання земель вже проведено, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання. Якщо згоди не досягнуто, спір відповідно до чинного законодавства України розглядається тільки в судовому порядку. З огляду на викладене, підставою для надання права на земельну частку (пай) із земель резервного фонду особам, що були помилково (безпідставно) не включені до списку-додатка до державного акта на право колективної власності на землю, може бути лише рішення суду. До матеріалів справи долучено ксерокопію витягу з рішення зборів пайовиків СТОВ ім. Шевченка с. Очеретня №3 від 26.10.2004 «Про виділення земельної частки (паю) пропущеним членам СТОВ ім. Шевченка с. Очеретня», відповідно до якого вирішено, що позивач [PERSON] є членом СТОВ ім. Шевченка с. Очеретня і у списки на одержання сертифікатів не включений помилково, а тому має право на земельну частку (пай) в розмірі 3,36 га із земель резервного фонду сільської ради (а.с. 62). Відповідно до ч.10 ст. 83 ЦПК України докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Згідно з ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Враховуючи той факт, що зазначений витяг не завірений належним чином, до матеріалів справи долучено лише його копію та не зазначено де знаходиться оригінал вказаного витягу, представник відповідача зазначає, що він ставить під сумнів існування вказаного документа, а також той факт, що витяг долучений до матеріалів справи після закриття підготовчого провадження, суд визнає зазначений доказ недопустимим у відповідності з нормами ч.1 ст. 78 ЦПК України. Суд також критично ставиться до показів свідків [PERSON] та [PERSON], які допитані в судовому засіданні, оскільки ці покази не підтверджені матеріалами справи. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у зв'язку з пропущенням строків позовної давності, посилаючись на п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ст. 71, ч.1 ст. 80 ЦК УРСР. Однак, у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільної справі» роз'яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] не був включений до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, не вчиняв відповідні дії, направлені на включення до нього, позовних вимог про це не заявляв, при цьому, з урахуванням викладеного, виникнення права власності на земельну частку (пай) в порядку розпаювання пов'язане з включенням особи до цього списку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, що є самостійною підставою для відмови в їх задоволенні, а тому відсутні підстави для відмови в задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Outcome: dismissed