Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

В позові позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача [PERSON]Є на її користь заборгованість по аліментах за період з 01 травня 2017 року по 08 лютого 2018 року в сумі 12 946 гривні 40 копійок, неустойку за кожен день прострочення щомісячних аліментних платежів, в обмеженому законом 100 процентному розмірі заборгованості по аліментах, що становить 12 946 гривні 40 копійок, додаткові витрати дочки [PERSON], [INFO], у вигляді половини договірної суми оплати за весь період навчання у ВУЗІ, з фінансування наперед, одноразово в твердій грошовій сумі, у розмірі 25000,00 гривень та половини договірної суми оплати за проживання в гуртожитку у розмірі 1150,00 гривень, а всього 26150(двадцять шість тисяч сто п'ятдесят) гривень. Обгрунтувала позов тим, що 28 серпня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом ДРАЦСу Білоцерківського міського виконкому Київської області, актовий запис № 878. Від спільного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], копія свідоцтва про народження додається. На даний час, вона з відповідачем будь-яких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, він проживає окремо, згідно рішення суду, 17 червня 2009 року шлюб з відповідачем розірваний, а дитина проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про її народження та довідкою з місця проживання, копії яких додаються. Відповідно до ст. ст. 150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року у справі № 368/486/16-ц за позовом до відповідача про стягнення аліментів, він був зобовязаний до щомісячної сплати аліментів на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме 17.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного судового рішення, судом був виданий виконавчий лист який був пред'явлений до примусового виконання до Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, яким 23 червня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 51508675, що підтверджується постановою ВДВС, копія якої додається. Зазначеного в судовому рішенні розміру аліментів на утримання дитини відповідач не сплачував починаючи із травня 2017 року та по даний час, не сплатив жодної копійки з присуджених аліментів, які необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 08 лютого 2018 року дочка досягла повноліття і зазначене виконавче провадження фактично закінчено про те виконавче провадження в порядку ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» направлено за місцем його реєстрації, так як відносно відповідача (боржника) є раніше відкрите провадження, що підтверджується постановою державного виконавця (копія додається), але у відповідача залишилася заборгованість по аліментах. Так, згідно довідки-розрахунку головного державного виконавця Кагарлицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, за станом на 08 лютого 2018 року, за даними відділу ДВС, становить 12 946 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок шість) гривні 40 копійок. Зазначена сума є борговою сумою по аліментах. Згідно частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України (в редакції Закону № 2037-УІІІ від 17.05.2017року\, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені). Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно розрахунку, що додається, розмір неустойки, за станом на 08 лютого 2018 року, становить 18 378,65 (вісімнадцять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 65 копійки, проте розмір стягуваної обмежується 100 процентним розміром заборгованості по аліментах, що становить 12 946 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок шість) гривні 40 копійок. Крім цього, на теперішній час, на протязі з 01 вересня 2017 року дочка навчається у Національній акдемії статистики, обліку та аудиту IV рівня акредитації на денній, контрактній формі навчання (за кошти фізичних осіб) та стипендію не отримує. Зазначене підтверджується довідкою навчального закладу та договором про надання освітніх послуг, копії яких додаються. Згідно п. 3.2 Договору про надання освітніх послуг № 17.07-26 від 01 вересня 2017 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, який проводиться протягом 4 років (п.1.3 Договору), становить 50(пятдесят) тисяч гривень. Також навчаючись у ВУЗІ, який розташований у м. Києві, дочка не має змоги що до щоденних поїздок до місця навчання, а тому вимушена, з 01 вересня 2017 року по даний час, проживати в гуртожитку, який перебуває на балансі навчального закладу, що підтверджується договором найму місця проживання (ліжко-місця) укладеного на строк до ЗО червня 2018 року, копія якого додається. Згідно п. 2.1 Договору розмір плати за проживання становить 500 гривень за 1 місяць. Згідно договору про внесення змін і доповнень до вказаного вище договору від 01 грудня 2017 року ( копія додається) розмір плати із вказаної дати зменшено до 400 гривень за місяць. Всього за проживання в гуртожитку у зв'язку з навчанням, що є додатковими витратами на дитину, за період з 01 вересня 2017 року по 31 січня 2018 року сплачено 2300,00 гривень, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями, копії яких додаються. У відповідності із вимогами ч.1,2 ст.185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відтак, навчання неповнолітньої дитини, з метою отримання певної спеціальності (професії) у навчальному закладі, яким є зазначена академія, в силу визначеної норми права, є розвитком здібностей дитини, що потребує додаткових витрат на дитину. Отже поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Ці додаткові витрати на дитину у вигляді оплати її навчання у ВУЗІ несуться тільки мною, без участі батька неповнолітньої дитини. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи зазначену вище вартість оплати освітніх послуг, які є додатковими витратами на дитину, з урахуванням участі позивача в понесенні цих витрат, з відповідача, батька дитини, повинні бути стягнутими їх половина, як зазнаних так і передбачуваних, яка становить 25 ( дванадцять п'ять) тисяч гривень. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали. Відповідач не зявився в судове засідання і проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 07 квітня 2016 року у справі № 368/486/16-ц за позовом до відповідача про стягнення аліментів, він був зобовязаний до щомісячної сплати аліментів на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме 17.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного судового рішення, судом був виданий виконавчий лист який був пред'явлений до примусового виконання до Кагарлицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, яким 23 червня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 51508675, що підтверджується постановою ВДВС, копія якої додається.. Зазначеного в судовому рішенні розміру аліментів на утримання дитини відповідач не сплачував починаючи із травня 2017 року та по даний час, не сплатив жодної копійки з присуджених аліментів, які необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 08 лютого 2018 року дочка досягла повноліття і зазначене виконавче провадження фактично закінчено про те виконавче провадження в порядку ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» направлено за місцем його реєстрації, так як відносно відповідача (боржника) є раніше відкрите провадження, що підтверджується постановою державного виконавця (копія додається), але у відповідача залишилася заборгованість по аліментах. Згідно довідки-розрахунку головного державного виконавця Кагарлицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, за станом на 08 лютого 2018 року, за даними відділу ДВС, становить 12 946 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок шість) гривні 40 копійок. Зазначена сума є борговою сумою по аліментах. До досягнення повноліття [PERSON] продовжувала навчання у Національній академії статистики, обліку та аудиту на денній , контрактній формі навчання та стипендію не отримує і позивачем оплачено навчання неповнолітньої дочки в розмірі 5500 грн. (за вересень, жовтень, листопад і грудень 2017 року та за січень 2018 року по 1100 грн. за кожен місяць ) та оплату проживання в гуртожитку в звязку з навчанням в розмірі 2300 грн. ( по 500 грн. за вересень, жовтень і листопад 2017 року і 400 грн. за грудень 2017 року і січень 2018 року), що є додатковими витратами , викликаними особливими обставинами розвитком здібностей дитини відповідно до ст. 185 ч.1 СК України і відповідач зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину. Розмір витрат відповідача відповідно до ст. 185 ч.2 СК України суд визначає як половину фактично понесених витрат. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути половину понесених додаткових витрат на оплату навчання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 2250 грн. та оплату проживання в гуртожитку в звязку з навчанням в розмірі 1150 грн. Після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчання у Національній академії статистики, обліку та аудиту на денній , контрактній формі навчання та стипендію не отримує і позивач понесла витрати на оплату навчання та проживання дочки в гуртожитку , а також має в подальшому оплачувати навчання згідно умов договору, але це не є додатковими витратами , так як дочка досягла повноліття і тому відповідач не зобовязаний оплачувати частину цих витрат як додаткові витрати. Відповідно до ст. 198,199 СК України позивач має право за вказаних обставин звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на час продовження навчання після досягнення дочкою повноліття. Але такі позовні вимоги не заявлялись. Стаття 194 СК України передбачає стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами: 1. Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. 2. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. 3. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. 4. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. 5. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Стаття 187 СК України передбачає відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника або одержувача аліментів Заборгованість по аліментах в розмірі 12946 грн. відповідно до ст.ст.187,194 СК України не підлягає повторному стягненню з відповідача на користь позивача, так як заборгованість виникла у звязку з примусовим виконанням рішення суду про стягнення аліментів і підлягає стягненню відповідно до ЗУ « Про виконавче провадження». Відповідно до ст.196 ч.1 СК України ( з змінами які діють з 8.07.2017 року) , у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції яка діяла до 8.07.2017 року) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач має заборгованість по аліментах за травень 2017 року січень 2018 року по 1271,33 грн. за кожен місяць і 363,20 грн. за лютий 2018 року. Заборгованість виникла по вині відповідача , а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача неустойку пеню за кожен день прострочення щомісячних платежів: за травень 2017 року 3596,93 грн., червень 2017 року 3202,92 грн.; за липень, серпень, вересень, жовтень 2017 року по 1271, 33 грн. за кожен місяць окремо; за листопад 2017 року -1258,29 грн.; за грудень 2017 року 876,99 грн.; за січень 2018 року 482,98 грн.; за лютий 2018 року 25, 41грн. При цьому за травень і червень місяць неустойка розрахована відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції яка діяла до 8.07.2017 року), а за решту місяців відповідно до ст.196 ч.1 СК України ( з змінами які діють з 8.07.2017 року) і сума пені не більше 100 відсотків заборгованості. Сам розрахунок пені . За травень 2017 - 1271,33:100] х 283=3596,93 грн.; за червень 2017 - 1271,33:100) х 252=3202,92 грн., за липень 2017 - 1271,33:100) х 222=2821,62 грн., за серпень 2017 - 1271,33:100) х 191=2427,61 грн., за вересень 2017 - 1271,33:100) х 160=2033,60 грн., за жовтень - 1271,33:100) х 130=1652,30 грн., за листопад - 1271,33:100) х 99=1258,29 грн., за грудень 2017 - 1271,33:100) х 69=876,99 грн., за січень 2018 - 1271,33:100) х 38=482,98 грн., за лютий 2018 - 363,00:100) х 7=25,41 грн. В решті вимог в частині стягнення більшого розміру неустойки та додаткових витрат, а також по вимогах про стягнення заборгованості по аліментах відмовити.

Outcome: approved