Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

В серпні 2016 р. [PERSON]звернулася до суду з заявою,в якій зазначає,що 10.06.1992 р.вона уклала договір дарування,згідно якого отримала у власність від [PERSON]та [PERSON]/100 частин жилого будинку за адресою [ADDRESS]. Договір був нотаріально посвідчений державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нотконтори Нарохою О.В. При складанні тексту договору української мовою,прізвище заявника було зазначено «[PERSON]» згідно відомостей паспорту зразка СРСР російською мовою,пізніше при отриманні паспорту громадянина України прізвище заявника українською мовою було зазначено «[PERSON]». Реєстрація договору дарування у ЗМБТІ,складання технічного паспорту жилого будинку також були виконані російською мовою. В 2015 р.заявник приватизувала земельну ділянку для будівництва і обслуговування належної їй частини жилого будинку,в свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 07.04.2015 р.її прізвище зазначено «[PERSON]». Посилаючись на те, що виявлені розбіжності у написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та правовстановлюючих документах на жилий будинок перешкоджають вчинити правочин щодо власності ,виправити описку у договорі дарування в нотаріальному порядку неможливо,спір про право відсутній,просить суд встановити юридичний факт,що договір дарування від 10.06.1992 р.про отримання [PERSON].в дар від [PERSON]та [PERSON]/100 частин жилого будинку за адресою [ADDRESS],посвідчений державним нотаріусом П*ятої Запорізької державної нот контори та зареєстрований в реєстрі за № 4-1294, належить [PERSON] В судовому засіданні представник заявника адвокат [PERSON]заяву підтримала та пояснила,що заявник [PERSON]при укладанні 10.06.1992 р.з [PERSON]та [PERSON]договору дарування частини жилого будинку мала паспорт зразка СРСР,складений російською мовою без перекладу прізвища на українську мову,згідно якого її прізвище у договорі було записано «[PERSON]»,реєстрація будинку в ЗМБТІ та складання технічного паспорту виконувались російською мовою.При отриманні паспорту громадянина України прізвище заявника українською мовою було зазначено «[PERSON]»,земельна ділянка для будівництва і обслуговування належної їй частини жилого будинку приватизована заявником,у відповідному свідоцтві про право власності її прізвище зазначено «[PERSON]».Під час консультації у нотаріуса щодо процедури розпорядження заявником належним їй нерухомим майном були виявлені розбіжності у написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та правовстановлюючих документах на жилий будинок,які перешкоджають вчинити правочин щодо власності,в позасудовий спосіб виправити описку неможливо.Просить суд заяву задовольнити з підстав,передбачених ст.256-258 ЦПК України. Представник зацікавленої особи П*ятої Запорізької державної нотконтори в судове засідання не з*явився ,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст.36,169 ЦПК України суд ухвалює рішення без участі представника зацікавленої особи. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася [INFO] року в м.Запоріжжі,про що зазначено у свідоцтві про народження та паспорті громадянина України. 10.06.1992 р.[PERSON]уклала договір дарування,згідно якого отримала у власність від [PERSON]та [PERSON]/100 частин жилого будинку за адресою [ADDRESS],право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ із складанням технічного паспорту жилого будинку. На теперішній час право власності [PERSON]на нерухоме майно не оспорюється. З тексту договору дарування вбачається, що прізвище заявника було зазначено «[PERSON]» ,згідно відомостей паспорту громадянина України прізвище заявника українською мовою зазначено «[PERSON]». На підставі рішення № 49/31 від 10.12.2014 р.Запорізької міської ради,[PERSON]передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування належної їй частини жилого будинку за адресою [ADDRESS], у відповідному свідоцтві про право власності її прізвище зазначено «[PERSON]». З викладеного встановлено,що правовстановлюючі документи заявника на жилий будинок та земельну ділянку містять розбіжності щодо зазначення прізвища власника,що створює їй перешкоди у вчиненні правочинів відносно нерухомого майна. Відповідно до ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на жилий будинок,від якого залежить реалізація її майнових прав ,вона обґрунтовано звернулася до суду із вказаною заявою окремого провадження за відсутності спору про право .

Outcome: approved