Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

В провадженні Носівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] жителя [ADDRESS] про визнання права власності на автомобіль «Фольксваген транспортер» 1986 року випуску д.н. [NUMBER] та виключення з акту опису та арешту вказаного автомобіля. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 травня 2006 року він домовився з [PERSON] про придбання у нього автомобіля «Фольксваген транспортер» 1986 року випуску д.н. [NUMBER]. З метою розрахунку за автомобіль він передав [PERSON] 8 000 грн. на підтвердження чого [PERSON] написав розписку, в якій зазначив, що отримав кошти від нього за продаж автомобіля і ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має. 24 травня 2006 року [PERSON] видав на ім'я позивача довіреність, надавши повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника. Коли позивач звернувся до МРЕО з метою переоформлення автомобіля на себе, то працівниками ВРЕР-3 22 січня 2009 року було видано тимчасовий реєстраційний талон. Так як довіреність у позивача дійсна до 24 травня 2016 року та маючи тимчасовий реєстраційний талон [NUMBER], який дійсний до 24 травня 2016 року при наявності свідоцтва про реєстрацію РМС242286 він використовував автомобіль без перешкод. 22 травня 2013 року працівниками ДАІ позивача було зупинено, а автотранспорт «Фольксваген транспортер» 1986 року випуску д.н. [NUMBER] вилучений згідно акту про огляд та тимчасове затримання транспортного засобу в межах виконавчого провадження по стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Агенство по збору боргів» боргу у сумі 27 361,71 грн. Тому позивач просив визнати за ним право власності на автомобіль «Фольксваген транспортер» 1986 року випуску д.н. [NUMBER] та виключити автомобіль з акту опису та арешту майна від 4 липня 2013 року, складеного державним виконавцем державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов і просив його задовольнити та пояснив, що він вважав себе власником автомобіля з того моменту коли [PERSON] передав йому автомобіль, тому не здійснював ніяких заходів щодо отримання свідоцтва про право власності на даний автомобіль. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов і просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - відділу державної виконавчої служби Носівського районного управління юстиції Перевера Андрій М. в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ «Універсал Банк» Скоробогатий О.В. в судове засідання не з'явився, але 8 січня 2014 року надіслав до суду заперечення проти позову в яких вказав, що ПАТ «Універсал Банк» вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними оскільки позивач посилається на те, що факт укладення угоди підтверджується розпискою від 24 травня 2006 року та довіреністю на розпорядження, користування та володіння транспортним засобом від 24 травня 2006 року, але розписка не є різновидом договору купівлі-продажу, а являється по суті підтвердженням договору позики. Також посилання позивача як на підтвердження укладання договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем була видана довіреність на ім'я позивача також суперечить чинному законодавству, оскільки довіреність є правовим оформленням представництва, а не правовим оформленням переходу права власності на автомобіль. При цьому довіреність не є документом, який посвідчує перехід права власності до позивача на вказаний автомобіль. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2010 року було вирішено стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Універсал банк» заборгованості в розмірі 147 653 грн. 79 коп. та 1596 грн. судових витрат. На виконання рішення суду відділом державної виконавчої служби Носівського районного управління юстиції накладено арешт на все майно відповідача. Згідно відповіді МРЕВ ДАІ за відповідачем зареєстрований оспорюваний транспортний засіб, тому можна зробити висновок, що право власності на автомобіль «Фольксваген транспортер» 1986 року випуску д. н. 45422 ММ належить [PERSON] Визнання права власності на автомобіль за позивачем призведе до порушення прав ПАТ «Універсал банк», як сторони у виконавчому провадженні, який не зможе в подальшому задовольнити свої вимоги за рахунок виявленого нерухомого майна. Публічне акціонерне товариство «Універсал банк» вважає, що позивач у встановленому законом порядку не набув права власності на спірний автомобіль, а тому правові підстави для задоволення його вимог відсутні, тому представник ПАТ «Універсал банк» просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на автомобіль та виключення з акту опису та арешту майна в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Стаття 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАІ, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Зокрема, порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388. Відповідно до п.п. 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів - власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів з наданням визначених Порядком документів, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed