Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» до [PERSON], третя особа [PERSON], у якій позивач просить: - розірвати Договір піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, який укладений між ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» та [PERSON] щодо виробничого приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м.; - визнати за ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС», право приватної власності на автозаправочний комплекс: літ. А-1 - будівля операторської, Б - навіс, № 1-4 - споруди, № 5 - газовий модуль з ГРК - загальною площею 393,00 кв.м., а також І,II - замощення, загальною площею 1269,00 кв.м. яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Криворізьке шосе, буд. 16г на земельній ділянці, загальною площею 0,1875 га. Технічна характеристика об'єкта нерухомості: 1 - приміщення, площею 89,1 кв.м.; 2 - приміщення, площею 5,5 кв.м; 3 - приміщення, площею 2,2 кв.м.; 4 - приміщення, площею 3,4 кв.м.; 5 - санвузол, площею 2,8 кв.м.; 6 - санвузол, площею 3,0 кв.м.; 7 - приміщення, площею 2.6 кв.м. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що у ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» перебуває у користуванні виробниче приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м., яке взято позивачем в оренду у [PERSON] за Договором піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року з ціллю передання його у наступну суборенду юридичним особам та фізичним особам-підприємцям. Представник ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» 05 жовтня 2015 року дізнався, що відповідач уклала з [PERSON] аналогічний до Договору піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, Договір піднайму № 05/10/15 від 05 жовтня 2015 року, у звязку з чим вважає, що даними діями відповідача порушено майнові права та інтереси позивача. Також позивач посилається на те, що ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» у 2015 році за власні кошти та власними силами здійснив будівництво обєкту нерухомості - автозаправочний комплекс: літ. А-1 - будівля операторської, Б - навіс, № 1-5, загальною площею 393,00 кв.м., а також І,II - замощення, загальною площею 1269,00 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Криворізьке шосе, буд. 16г. Відповідач 05 вересня 2015 року без згоди нате позивача уклав з [PERSON] Договір оренди вищевказаного автозаправочного комплексу, чим фактично не визнає право власності позивача на даний обєкт нерухомості. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню\~ст. 224 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, позивачем зазначено, що у ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» перебуває у користуванні виробниче приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м. Дане приміщення взято позивачем в оренду у [PERSON] за Договором піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року з ціллю передання його у наступну суборенду юридичним особам та фізичним особам-підприємцям. Представник ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» 05 жовтня 2015 року дізнався, що відповідач уклала з [PERSON] аналогічний до Договору піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, Договір піднайму № 05/10/15 від 05 жовтня 2015 року, у звязку з чим позивач вважає, що даними діями відповідача порушено його майнові права та інтереси. Відповідно до змісту абз. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач не надав суду жодного доказу на обґрунтування своїх позовних вимог про розірвання Договору піднайму № 02/02/15 від 02 лютого 2015 року, який укладений між ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» та [PERSON] щодо виробничого приміщення, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 13, загальною площею 326,00 кв.м. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» у 2015 році за власні кошти та власними силами здійснив будівництво обєкту нерухомості - автозаправочний комплекс: літ. А-1 - будівля операторської, Б - навіс, № 1-5, загальною площею 393 кв.м., а також І,II - замощення, загальною площею 1269 кв.м. яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Криворізьке шосе, буд. 16г. Літ. А-1 будівля операторської, має наступний опис: 1 - приміщення, площею 89,1 кв.м.; 2 - приміщення, площею 5,5 кв.м; 3 - приміщення, площею 2,2 кв.м.; 4 - приміщення, площею 3,4 кв.м.; 5 - санвузол, площею 2,8 кв.м.; 6 - санвузол, площею 3,0 кв.м.; 7 - приміщення, площею 2,6 кв.м. З пояснень позивача у позовній заяві встанволено, що 05 вересня 2015 року без згоди нате позивача уклав з [PERSON] Договір оренди на автозаправочний комплекс: літ. А-1 - будівля операторської, Б - навіс, № 1-5, загальною площею 393 кв.м., яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Криворізьке шосе, буд. 16г. Згідно змісту п. 1 розділу II Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2015 року за № 547/26992, технічне обстеження обєктів проводиться відповідно до цього Порядку з урахуванням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також особливостей, передбачених пунктом 6 цього розділу. Відповідно до змісту висновків Технічного висновку про стан будівельних конструкцій нежитлової будівлі - автозаправочного комплексу по вул. Криворізьке шосе, 16г у Ленінському районі м. Дніпропетровська, який складений ТОВ «РОБУС УКРАЇНА» (ліцензія АЕ № 279729, дійсна до 11.10.2016, експерт [PERSON], кваліфікаційний сертифікат Серії АЕ № 000407), на підставі візуально-інструментального обстеження і результатів аналізу стану нежитлової будівлі - автозаправочного комплексу, у склад якого входить будівля операторної літ. А-1 і навіс літ. Б, розташованого за адресою: вул. Криворізьке шосе, 16г, встановлено, що несучі, огороджуючі конструкції і вироби знаходяться у нормальному та задовільному стані. Згідно нормативної класифікації по несучім властивостям та експлуатаційним характеристикам конструкції і вироби відносяться до категорії К-1 та К-2. Літ. А-1 і літ. Б ІІ ступені міцності. Усі інженерні системи, що підведені до обєкту, що обстежується, функціонують нормально. У звязку з нормальним та задовільним станом конструкцій можлива експлуатація нежитлової будівлі - автозаправочного комплексу літ. А-1 та літ.Б за функціональним призначенням. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною 1 статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 3 статті 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що ТОВ «АЛЬКОН-ТРАНС» зверталось із заявою щодо надання йому у користування земельної ділянки загальною площею 0,1875 га, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, Криворізьке шосе, буд. 16г. Отже, з огляду на викладене та оскільки позивач самочинно здійснив будівництво автозаправочного комплексу: літ. А-1 - будівля операторської, Б - навіс, № 1-5, загальною площею 393,00 кв.м., а також І,II - замощення, загальною площею 1269,00 кв.м., який розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Криворізьке шосе, буд. 16г на земельній ділянці, що не була йому відведена для цієї мети, загальною площею 0,1875 га., проте, наразі вчиняє усі необхідні дії для відведення йому даної земельної ділянки під об'єктом нерухомості, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в часті визнання за позивачем права власності на вищевказаний обєкт нерухомості. Відповідно до ч. 2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у рохмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З огляду на те, що судом визнано право власності за позивачем на обєкт нерухомості загальною вартістю 1 000 000,00 грн. та ним було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до дати винесення рішення суду по справі, то суд присуджує до стягнення з [PERSON] а користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 15\~000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial