Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.11.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 490927690 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 32 835, 52 грн., на строк з 24.11.2014р. по 25.11.2017р., в порядку, строки та на умовах, визначених Кредитним договором у відповідності до графіку погашення кредиту. Проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому станом на 22.07.2015р. утворилась заборгованість, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 32 349, 49 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 6435, 26 грн. та неустойка (штраф) - 1200 грн., а всього 39 984, 75 грн., які позивач просив стягнути на свою користь та судові витрати в розмірі 399, 85 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 490927690 (а.с. 4-6), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 32 835, 52 грн., процентна ставка за користування кредитом - фіксована, становить 39, 9 % річних, дата остаточного повернення кредиту - 25.11.2017р. (п.п. 2.1.-2.3. Кредитного договору). Умовами Кредитного договору (п. 2.4.) визначено, що кредит надається Позичальнику (відповідачу) виключно для сплати платежів з виконання зобов'язань Позичальника за Договором про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA Альфа-Банк з відновлюваною кредитною лінією фізичної особи - резидента, укладеного із Банком, а саме повернення строкової та простроченої заборгованості по Договору про відкриття кредитної картки, сплати строкових та прострочених процентів, супутніх послуг, інших фінансових зобов'язань Позичальника, штрафів відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до п. 4 Кредитного договору, Позичальник зобов'язується у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена та інших передбачених Договором платежів сплатити Банку (позивачу) штраф у розмірі 50, 00 грн. за кожне допущене Позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 і більше календарних днів, додаткового до штрафу, визначеному попереднім абзацом цього пункту, позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Згідно п. 3 Кредитного договору, всі відносини між Позичальником та Банком, що виникають на підставі цього Договору врегульовуються Розділом 2 «Загальними умовами рефінансування кредитної картки в ПАТ «Альфа-Банк», затвердженими Розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» № 1577 від 10 червня 2014р. та які є невід'ємною частиною цього Договору (а.с. 5-7). Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань Позичальника за Договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за Кредитом, а також у випадку вчинення Позичальником інших істотних порушень умов Кредитного договору (п. 15 Розділу 2 «Загальні умови рефінансування кредитної картки в ПАТ «Альфа-Банк»). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Судом встановлено, що 20.07.2015 на адресу позичальника було направлено Вимогу про дострокове повернення кредиту (вих. № 62247-102 б/б/), яка була залишена відповідачем поза увагою (а.с.13,14). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед відповідачем свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, що підтверджується Випискою по особовим рахункам з 24.11.2014 по 22.07.2015 (а.с. 12), але відповідач в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем (а.с. 11), станом на 22.07.2015р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 39 984, 75 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 32 349, 49 грн., по відсотках - 6 435, 26 грн., штрафу - 1 200 грн За встановлених судом обставин, відповідач не виконує своїх зобов'язань, а саме протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення солідарно з відповідачів вказаних коштів. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved