Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила визнати [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що відповідно до ордеру на житлове приміщення серія Б № 103584 від 18.06.1982 року, виданого Виконавчим комітетом залізничної міської ради народних депутатів міста Києва [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надана трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька позивачки - [PERSON], [PERSON] перевела на своє ім'я особовий рахунок на дану квартиру. Позивач зазначає, що відповідно до розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 06.11.2006 року визначено наймачем за родинною згодою [PERSON]. Яка мешкає в трикімнатній ізольованій квартирі [ADDRESS] Позивач також вказує на те, що [PERSON], яка є сестрою позивачки, зареєстрована у вказаній вище квартирі з 06.06.1986 року, але більше 20 року не проживає за вказаною адресою, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі немає. Даний факт підтверджується актами від 07.05.2014 року, 17.06.2014 року, 07.05.2014 року, складеними КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації Центром обслуговування споживачів №1. Вказує, що ні вона , ні ії чоловік перешкод у користуванні житловим приміщенням не чинили, відповідач добровільно залишила спірне жиле приміщення та не користується ним без поважних причин понад шість місяців, у зв»язку із чим вона просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, але через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутність, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомленна належним чином, про причини її неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог частини 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселеним із занятого житлового приміщення або обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі та в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення серія Б № 103584 від 18.06.1982 року, виданого Виконавчим комітетом залізничної міської ради народних депутатів міста Києва [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надана трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батька позивачки - [PERSON], [PERSON] перевела на своє ім'я особовий рахунок на дану квартиру. З матеріалів справи вбачається, що на підставі Розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 06.11.2006 року визначено наймачем за родинною згодою [PERSON]. Яка мешкає в трикімнатній ізольованій квартирі [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Тимчасова відсутність повинна нести безперервний характер. Якщо особа повертається на місце проживання, вважається, що переривається і строк тимчасової відсутності. Разом з тим, обставиною, яка перериває шестимісячний строк, не може вважатися епізодичні появи особи не з метою постійного проживання, а з метою лише утримати за собою житло. Як вбачається з Довідки за формою №3 від 23.07.2014 року №1932, виданої Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №1, у квартирі [ADDRESS] є зареєстрованими позивач, відповідач, [PERSON]- чоловік позивачки, [PERSON], [PERSON]- діти позивачки. Однак відповідач у вищезазначеному будинку не проживає, не маючи перешкод в користуванні житловим приміщенням, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняла, даний факт підтверджується актами від 07.05.2014 року, 17.06.2014 року, 07.05.2014 року, складеними КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації Центром обслуговування споживачів № 1. Враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, а саме те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців, не маючи для цього перешкод, ії відсутність понад встановлений законом строк не обумовлена поважними причинами, суд вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням в спірній квартирі, в зв`язку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в рівних частинах у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved