Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої в дорожньо-транспортній пригоді звернулись [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Рівненського міського суду від 12 жовтня 2016 року клопотання представника позивачів [PERSON], [PERSON] задоволено. В цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] в частині позовних вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в ДТП залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивачів заявлений розмір позовних вимог зменшив. Остаточно просить суд стягнути з відповідача ПАТ «Українська страхова компанія» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням в розмірі 2198,84 грн.; на користь позивача [PERSON] страхове відшкодування за шкоду, завдану майну в розмірі 42 796,67 грн. та пеню за затримку у виплаті в розмірі 5060,56 грн.; стягнути з відповідача на користь позивачів понесені судові витрати по справі, а саме на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн., на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати за надану правову допомогу в розмірі 3300,00 грн. Позивачі свої вимоги, які в судовому засіданні підтримав їх представник мотивують тим, що 18 січня 2016 року в м.Рівне сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності позивачу [PERSON] та завдано шкоди здоров'ю водія автомобіля Мітсубісі Аутлендер позивачу [PERSON] Постановою суду водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП за ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Мітсубісі Аутлендер. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована на умовах поліса [NUMBER] в ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» було надано письмове повідомлення про страховий випадок з необхідним комплектом документів, які відібрав аварійний комісар [PERSON] Також було проведено огляд пошкодженого автомобіля та його фотографування (з метою визначення розміру матеріальної шкоди) цим же аварійним комісаром. У добровільному порядку ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не виплатило позивачу [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 42796,67 грн. визначену страховим актом. Крім того, за прострочення виплати страхового відшкодування представником позивача нарахована пеня в розмірі 5060,56 грн. (розмір пені за період з 29 квітня 2016 року по 30 серпня 2016 року із суми боргу 42796,67 грн.). Також, у зв'язку з отриманою в ДТП травмою (забій м'яких тканин голови та струс головного мозку) позивач [PERSON] проходив діагностику та курс лікування. Всього позивачем [PERSON] понесено витрати на лікування та придбання ліків в розмірі 2198,84 грн. При подачі позову до суду позивачами було сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн. та витрати за надану правову допомогу в розмірі 3300,00 грн. Тому з цих підстав, представник позивачів просить суд заявлені позовні вимоги задоволити. В судове засідання представник відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не з'явився, однак подав до суду письмові заперечення на позов згідно яких 19 січня 2016 року було проведено огляд пошкодженого автомобіля у ДТП «Мітсубісі Лансер» д.н. [NUMBER]. Відповідно ПрАТ «УТСК» замовило звіт, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу склав 51956,00 грн. Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон про обов'язкове страхування) при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи. Також, відповідно до ст.29 вказаного закону, у зв'язку з пошкодженням ТЗ відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом ТЗ з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством. У відповідності до пп.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Така позиція також підтримується ВСУ «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19 липня 2011 року де зазначено, що судам у таких випадках слід з'ясувати наявність двох обставин: фактичне здійснення ремонту автомобіля; чи зареєстрований надавач послуг ремонту автомобіля є платником ПДВ. Діяльність, безпосередньо пов'язана із страхуванням та перестрахуванням, звільнена від податку на додатну вартість (ПДВ). Усі страхові платежі, які страхова компанія отримує від клієнтів та інших страхових компаній, а також усі страхові відшкодування, які компанія сплачує, здійснюються без сплати ПДВ. Згідно статті 3 пп.3.2.3. закону України «Про податок на додатну вартість» не є об'єктом оподаткування операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. В даному випадку страхове відшкодування з урахуванням ПДВ 20% склало 43296,67 грн. Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, в даному випадку полісом [NUMBER] передбачено розмір франшизи 500,00 грн. Тому страхового відшкодування зменшилося і склало 42796,67 грн. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування (ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурною, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно оцінювачем майна згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» є оцінювач майна - це громадянин України, який склав кваліфікаційний іспит та одержав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону, тобто СТО не є суб'єктом оціночної діяльності. Положення Закону «Про обов'язкове страхування» передбачають відшкодування страховиком цивільно-правової відповідальності лише оціненої шкоди, тобто вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ, визначеної за результатами проведеної суб'єктом оціночної діяльності оцінки, а не рахунку СТО. Позивач у позовних вимогах просить суд стягнути з ПрАТ «УТСК» витрати на правову допомогу. Одна к жодних доказів отримання такої правової допомоги не надає. Згідно ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п.47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №1 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (статті 12,45,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Статтею 1 вказаного закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тобто зважаючи на вищевикладене, стороні на користь якої прийняте рішення для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час надання правової допомоги: в судовому засіданні; під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (огляду доказів за їх місцезнаходженням, підготовки позовних та інших заяв, скарг, клопотань, письмових пояснень тощо); під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Згідно ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копі долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 січня 2016 року о 13 год. 00 хв. в м.Рівне на перехресті вулиць Б.Хмельницького - Білякова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Mazda 626» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] (який належить на праві власності [PERSON]) під керуванням водія [PERSON] Постановою Рівненського міського суду від 01 лютого 2016 року застосовано до [PERSON] за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Дана постанова суду набрала законної сили та ніким не оскаржувалась. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована на умовах поліса [NUMBER] в публічному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія». У відповідності до вимог ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачу було надано письмове повідомлення про страховий випадок з необхідним комплектом документів, які відібрав аварійний комісар [PERSON]. Також було проведено огляд пошкодженого автомобіля та його фотографування (з метою визначення розміру матеріальної шкоди) цим же аварійним комісаром. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку [NUMBER] розміру страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ марки Mitsubishi Outlender 2.4, державний номер [NUMBER], 2008 року випуску належний [PERSON] та страхового акту [NUMBER] вбачається, що розмір страхового відшкодування, визначений у розрахунку затверджується в сумі 42796,67 грн. (сорок дві тисячі сімсот дев'яності шість гривень шістдесят сім копійок). Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Оскільки заява про виплату вручена відповідачу 29 січня 2016 року, тому 90 денний строк, встановлений ст.36 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закінчився 28 квітня 2016 року. Страховиком не було надано письмового повідомлення про прийняте рішення, не здійснено виплату страхового відшкодування. Відповідно д п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Представником позивача поданий до суду розрахунок пені за прострочення виплати стразового відшкодування, згідно якої розмір пені за період з 29 квітня 2016 року по 30 серпня 20916 року із суми боргу 42796,67 грн. становить 5060,56 грн. Даний розрахунок відповідачем не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому він приймається судом, як достовірний. Внаслідок ДТП, яка мала місце 18 січня 2016 року водій транспортного засобу «Mitsubishi» державний номерний знак [NUMBER] - позивач по справі [PERSON] отримав травму, а саме забій м'яких тканин голови та струс головного мозку, у зв'язку з чим проходив діагностику та курс лікування, внаслідок чого ним було витрачено 2198,84 грн., що підтверджується дослідженими в судовому засіданні чеками та квитанціями. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення страхового відшкодування за шкоду, завдану майну в розмірі 42 796,67 грн. та пеню за затримку у виплаті в розмірі 5060,56 грн. та позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення витрат на лікування в розмірі 2198,84 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах-суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 11 жовтня 2016 року адвокат Поліщук Д.В, отримав від [PERSON] за надання правової допомоги в справі 569/5159/16-ц (підготовка позовної заяви, розрахунків, заяви про уточнення вимог, участь в судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи (ціна 550 грн./год.) всього 6 год. х 550,00 = 3300,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки в судовому засіданні представником позивача доведено те, що позивач [PERSON] сплатила кошти за надання правової допомоги та підтвердив належними та допустимими доказами вказані обставини, а заперечення представника відповідача в цій частині не заслуговують на увагу, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду позивачами [PERSON] та [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. згідно квитанції №160 від 27 квітня 2016 року та 551,20 грн. згідно квитанції №161 від 27 квітня 2016 року відповідно, рішення прийнято на користь позивачів, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивачів по 551,20 грн. кожному. На підставі викладеного,

Outcome: approved