Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури [PERSON], Вінницької міської ради, міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.\~\~ Позивач позовні вимоги мотивував тим, що Вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/20295/14-к від 28.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1\~ст. 122 КК України, тобто умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Як встановлено Вінницьким міським судом під час розгляду справи № 127/20295/14-к між [PERSON] та [PERSON] 18.06.2014 року приблизно о 22.30 год. поблизу залізничної колії, на розі вулиці Айвазовського та проїзду Станіславського у м. Вінниці, на грунті між особистих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, яка переросла у сварку. Під час виниклого конфлікту у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] Реалізовуючи свій злочинний умисел [PERSON] кулаком руки наніс три-чотири удари в область обличчя [PERSON], а коли останній почав відходити, то [PERSON] наніс ще два удари ногою в область колінних суглобів потерпілого. В результаті протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 982/1241 від 21.06.2014 року 19.08.2014 року у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), у вигляді: синців на обличчі, крововиливів під слизову оболонку верхньої та нижньої губи, субконюктивального крововиливів правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелому виличної кістки без значного зміщення, який не являється небезпечним для життя в момент спричинення та належить до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розгляду здоровя. В подальшому [PERSON] звернувся за медичною допомогою до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги і перебував на лікуванні в отоларингологічному відділенні з 19.06.2014 по 03.07.2014 року. Згідно довідки Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги № 01-26/624 від 18.04.2016 року вартість одного «ліжко-дня» за вказаний період у відділенні складала 228,96 грн. Таким чином, у медичні установі потерпілий [PERSON] перебував 14 днів, загальна вартість перебування потерпілого у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги склала 3205,44 грн. [PERSON] на час звернення до суду з даним позовом не відшкодував завдані його діями збитки, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. В судове засідання прокурор Слободян Б.К. надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник Вінницької міської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Головний лікар МКЛШМД [PERSON] згідно заяви просив розглянути справу без участі представника, просить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/20295/14-к від 28.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1\~ст. 122 КК України, тобто умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Як встановлено Вінницьким міським судом під час розгляду справи № 127/20295/14-к між [PERSON] та [PERSON] 18.06.2014 року приблизно о 22.30 год. поблизу залізничної колії, на розі вулиці Айвазовського та проїзду Станіславського у м. Вінниці, на Грунті між особистих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, яка переросла у сварку. Під час виниклого конфлікту у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] Реалізовуючи свій злочинний умисел [PERSON] кулаком руки наніс три-чотири удари в область обличчя [PERSON], а коли останній почав відходити, то [PERSON] наніс ще два удари ногою в область колінних суглобів потерпілого. В результаті протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 982/1241 від 21.06.2014 року 19.08.2014 року у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), у вигляді: синців на обличчі, крововиливів під слизову оболонку верхньої та нижньої губи, субконюктивального крововиливів правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелому виличної кістки без значного зміщення, який не являється небезпечним для життя в момент спричинення та належить до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розгляду здоровя. В подальшому [PERSON] звернувся за медичною допомогою до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги і перебував на лікуванні в отоларингологічному відділенні з 19.06.2014 по 03.07.2014 року. Згідно довідки Вінницької міської клінічної лікарні швидкої допомоги № 01-26/624 від 18.04.2016 року вартість одного «ліжко-дня» за вказаний період у відділенні складала 228,96 грн. Таким чином, у медичні установі потерпілий [PERSON] перебував 14 днів, загальна вартість перебування потерпілого у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої допомоги склала 3205,44 грн. [PERSON] на час звернення до суду з даним позовом не відшкодував завдані його діями збитки, що є порушенням державних інтересів та підставою звернення прокурора до суду. Згідно з ч. ч. 3, 7\~ст. 128 КПК України\~цивільний позов в інтересах держави предявляється прокурором. Особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»\~питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16.07.1993 (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Згідно з інформацією, розміщеною у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги\~це комунальний заклад, який є власністю територіальної громади міста Вінниці, управління яким здійснює Вінницька міська рада. Засновником Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги є Вінницька міська рада. Оскільки фінансування Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги здійснюється за рахунок коштів міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги є порушенням прав територіальної громади міста Вінниці, що в свою чергу завдає суттєвої шкоди інтересам держави. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними, а тому такими що підлягають до задоволення, оскільки із вчиненням [PERSON] злочину державному закладу охорони здоровя завдано шкоду, яка ним повинна бути відшкодована. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору його, згідно\~ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved