Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Погребищенська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2,3620 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповітом віл 01.12.2005 баба усе своє майно заповіла йому. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та оформив своє право на житловий будинок, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.02.2009. Однак, у зв`язку з відсутністю грошових коштів, з питанням оформлення своїх спадкових права на земельну ділянку він вирішив звернутися пізніше. Коли ж у нього появилася така можливість, виявилось, що 27.11.2010 його тітка [PERSON] оформила вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом реєстр №3781 ВРД №114115. З огляду на зазначене просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину ВРД №115115, видане Погребищенською державною нотаріальною конторою 27.11.2010 [PERSON] за померлою [PERSON] , щодо успадкування належної останній земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3620 га. Ухвалою суду від 15.02.2019 позовна заява залишена без руху, а позивачу визначено десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків (а. с. 18). На виконання ухвали суду 26.02.2019 недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 27.02.2019 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а. с. 20-22). 05.06.2019 Погребищенським районним судом Вінницької області був направлений запит Державному нотаріусу Погребищенської державної нотаріальної контори, згідно з яким витребувано для огляду в судовому засіданні спадкову справу [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 40). 24.06.2019, на виконання запиту суду, з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла Спадкова справа №418/10 до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 44-58). Ухвалою суду від 03.07.2019 підготовче провадження у справі закрито, а справа призначена до розгляду по суті (а. с. 63). 05.07.2019 Погребищенським районним судом Вінницької області був направлений запит Державному нотаріусу Погребищенської державної нотаріальної контори, згідно з яким витребувано для огляду в судовому засіданні спадкову справу №236/2008 [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с.66). 10.07.2019 до суду надійшла відповідь на запит, згідно з якою спадкової справи №236/2008 після померлої [INFO] [PERSON] не виявлено (а. с. 77). 11.09.2019 представником позивача повторно заявлено клопотання про витребування із Погребищенської державної нотаріальної контори спадкової справи №236/2008, яке було задоволено (а. с. 97). Однак, 17.09.2019 із нотаріальної контори надійшла відповідь, згідно з якою в Погребищенській державній нотаріальній конторі наявна лише спадкова справа за №418 від 11.11.2010; спадкова справа за №236/2008 після померлої [PERSON] не заводилась (а. с. 98). У зв`язку зі припиненням повноважень судді Марченко Л. В., яка була головуючою у справі, ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області Бойка А. В. від 05.03.2020 справа була прийнята у його провадження та призначена до судового розгляду по суті (а. с. 140). 23.02.2021 представником позивача втретє заявлено клопотання про витребування спадкової справи №236/2008 після померлої [PERSON] , у задоволенні якого ухвалою суду від 23.02.2021 було відмовлено (а. с. 197). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Пояснив, що баба усе своє майно заповіла йому, спадщину він прийняв, а тому тітка не мала право оформляти спадщину за законом. Представник відповідачки адвоката Гуменюк Н.В. проти позову заперечила, вважаючи його безпідставним. Вказала, що спадщину [PERSON] прийняла та оформила у встановленому законом порядку, а тому у задоволенні позову просила відмовити повністю. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5), яка була власником земельної ділянки площею 2,3620 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №158508 (а. с. 52). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.10.2010 відповідачці [PERSON] було визначено додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . Під час винесення вказаного рішення судом встановлено, що інших спадкоємців майна померлої [PERSON] немає (а. с. 46). На виконання рішення суду 11.11.2010 [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а. с. 45) та 27.11.2010 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,3620 га, що розташована на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (зворотній бік а. с. 55). Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті . Частинами 1-3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульований ст. 1301 ЦК України, якою визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~\~\~ Згідно зі ст. ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог\~статті 264 Цивільного процесуального кодексу України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та інше. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). В якості підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину ВРД №114115, виданого Погребищенською державною нотаріальною конторою 27.11.2010 Ходак Н. О. після смерті [PERSON] , в позові та в судовому засіданні позивач вказує на прийняття ним спадщини померлої [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Проте жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що померла [PERSON] заповіла позивачу належне їй майно та, що він прийняв у встановленому законом порядку спадщину суду не надано. Суд не приймає до уваги надану позивачем копію заповіту та свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом від 12.02.2009, в якому зазначено номер спадкової справи 236/2008, оскільки Погребищенською державною нотаріальною конторою двічі повідомлялося, що спадкова справа №236/2008 до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а. с. 77, 98). В судовому засіданні 07.04.2021 була надана копія спадкової справи №288/08, однак суд її до уваги не приймає також, оскільки вона була направлена до суду у не встановленому порядку та після закриття підготовчого судового засідання. Крім того, номер вказаної спадкової справи №288/08 не відповідає номеру спадкової справи №236/2008 на яку посилається позивач як на підставу своїх вимог. Натомість, судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] спадщина прийнята у встановленому законом порядку, що підтверджується і матеріалами спадкової справи №418/10 від 11.11.2010, до майна померлої [INFO] [PERSON] (а. с. 99-114). З огляду на вищевикладене, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що законних підстав для визнання оспорюваного свідоцтва недійсним немає, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed