Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON] про усунення від спадкування після смерті матері [PERSON] , котра померла [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що сторони справи є спадкоємцями після смерті матері. Однак відповідач, котрий тривалий час зловживає алкогольними напоями та ігнорував й не здійснював догляду за матір`ю, має бути позбавлений частки у спадковому майні. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і просить вимогу задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився, мотивованого відзиву на позову заяву не направив, проте в засіданні пояснив, що склав заяву про прийняття обов`язкової частки у спадковому майні за наполяганням своєї дружини. На цей час позов [PERSON] визнає, оскільки має побоювання, що на старості літ не буде кому його доглянути окрім сестри ( [PERSON] ), котра, в разі визнання відповідачем позову, пообіцяла йому догляд та турботу. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Тернопільській області 28 березня 2016 р., актовий запис №528 від 28.03.2016р.). Після смерті спадкодавця залишилось майно, а саме частина житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,0294 га, в [ADDRESS] . Спадкоємцем за заповітом на 1\\2 частину житлового будинку із відповідними надвірними будівлями [PERSON] майно є позивач - донька спадкодавця [PERSON] , у відповідності до заповіту від 10.11.1987р. посвідченого Першою державною нотаріальною конторою 10.11.1987р. за реєстровим №4-5786. Спадкоємцем за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині є син спадкодавця [PERSON] . 5.11.2018р. приватним нотаріусом Нечай Л.С. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину на 3\\8 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . Окрім цього, 5.11.2018р. приватним нотаріусом Нечай Л.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на 1\\8 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] Земельна ділянка площею 0,0294 га, в [ADDRESS] сторанами справи не успадкована, оскільки 5.11.2018р. нотаріусом Нечай Л.С. видано позивачу та відповідачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у відповідності до ст.120 Земельного кодексу України: « у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди», що є неможливим так, як у відповідності до матеріалів спадкової справи, 1\\2 частка житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд перейшла до спадкоємців в такому порядку 3\\4 - за заповітом позивачу, а 1\\4 частка за законом [PERSON] , а земельна ділянка не охоплена заповітом і повинна спадкуватись за законом на зальних підставах, тобто по 1\\2 частці кожному нотаріусом . Позивачка зазначає, що відповідач має бути усуненим від спадкування за законом, оскільки він тривалий час зловживає алкогольними напоями, не здійснював піклування та повноцінний догляд за матір`ю, ухилявся від надання їй допомоги, хоча проживав разом з спадкодавцем; мати перебувала у безпорадному стані, хворіла на коксоартрос двох тазових суглобів, мікроінсульт і потребувала сторонньої допомоги. Хоча позивач проживала у Львівській області, саме вона здійснювала догляд за матір`ю, остання померла у віці 89 років на руках у позивачки. Окремо в судовому засіданні позивач пояснила, що вона не заперечує, щоб відповідач жив у квартирі по [ADDRESS] , і вона не має жодного наміру позбавляти його частки у спадковому майні. Навпаки позивач свідома, що саме на неї буде покладено тягар догляду за братом, котрий є хворою й нещасною людиною, й життєві обставини склалися так, що окрім [PERSON] не буде кому йому допомогти. Разом з тим, за порадою адвоката обраний спосіб захисту цивільного права є єдиним, щоб уникнути витрат у формі сплати державного мита за переоформлення належної брату частки у квартирі за договором дарування на ім`я позивачки. Обставини позову позивач доводить показами свідка [PERSON] , котрий будучи допитаним в судовому засіданні показав, що він є чоловіком [PERSON] , дійсно відповідач, котрий є братом позивачки, тривалий час зловживає алкогольними напоями, хоча дружина свідка проживала у Львівській області, саме вона здійснювала догляд за хворою та немічною матір`ю, що померла у віці 89 років на руках у позивачки. На обґрунтування позову [PERSON] надала наступні письмові докази: копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2018 року змістом якої [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва пр. право на спадщину за законом на земельну ділянку [ADDRESS] : копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2018 року, на ім`я відповідача на ј частку квартири по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] ; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.11.2018 року, на ім`я позивача на Ѕ частку квартири по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] , котра померла [INFO] ; копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; копією Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі; витягом з Дерджавного земельного кадастру про земельну ділянку; копіями витягу з паспорта сторін справи; копією дубліката заповіту від 10.11.1987 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Окремо судом встановлено, що відповідач на обліку лікаря амбулаторно поліклінічного відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР по м. Тернополю, не числиться, що стверджується довідкою від 04.07.2019 року Вирішуючи спір суд наголошує наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту згаданої норми, та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Відповідний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №404/2163/16-ц. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема ч.1 ст. 82 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Сприяючи у здійсненні прав, Судом було роз`яснено позивачу у підготовчому судовому засіданні про обов`язок кожною із сторін належними, допустимими та достатніми доказами доводити обставини, на котрі позивач посилається на обґрунтування вимог. Разом з тим, надані позивачем докази, в сукупності з показами свідка, не свідчать про доведення наявності необхідного переліку обставин до задоволення позову: ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме [PERSON] . При цьому факт визнання відповідачем позову, висловлений в підготовчому судовому засіданні, викликає в суду обґрунтований сумнів, з огляду на надані сторонами в судовому засіданні пояснення - [PERSON] не заперечує, щоб відповідач жив у квартирі по [ADDRESS] , і вона не має жодного наміру позбавляти його частки у спадковому майні. Навпаки позивач свідома, що саме на неї буде покладено тягар догляду за братом, котрий є хворою й нещасною людиною, й життєві обставини склалися так, що окрім [PERSON] не буде кому йому допомогти. Разом з тим, за порадою адвоката обраний спосіб захисту цивільного права, на переконання [PERSON] , є єдиним, щоб уникнути витрат у формі сплати державного мита за переоформлення належної брату частки у квартирі за договором дарування на ім`я позивачки. З урахуванням наведеного,

Outcome: dismissed