Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі договору дарування квартири від 29 листопада 2013 року, укладеного між [PERSON], як дарувальником, та нею, [PERSON] як обдаровуваним, посвідченого приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1827, їй належить житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Складається квартира із трьох кімнат, житловою площею 37,4 кв. м., загальною площею 63,8 кв.м. В 1996 року її брат, [PERSON] разом, з батьком, виїхали на постійне місце проживання до міста Дніпропетровська. Таким чином. [PERSON] в силу особистих інтересів залишив квартиру за адресою: [ADDRESS] (нині м. Кам'янське) і не мешкає в ній по теперішній час. Вона намагалась вирішити питання знаття його з реєстраційного обліку в квартирі у відділі реєстрації фізичних осіб, де їй пояснили, що зняття з реєстрації можливе лише при особистій участі особи, або згідно судового рішення, а так як її брат відмовився особисто прибути до відділу реєстрації фізичних осіб, то єдиним шляхом, для зняття його з реєстраційного обліку є звернення до суду. Вона ніколи не чинила відповідачу перешкод у проживанні та користуванні належною їй квартирою, залишення [PERSON], квартири було добровільним. У звязку з реєстрацією відповідача у квартирі, у теперішній час вона опинилась в складному матеріальному становищі, оскільки їй доводиться сплачувати щомісячні комунальні платежі за не проживаючу в квартирі особу, до того ж, вона не має можливості оформити субсидію, оскільки в квартирі зареєстрована особа, про яку вона не може надати будь-яку інформацію, та яка вже тривалий час в ній не проживає, а через значне підвищення тарифів на комунальні послуги, вона не може в повному обсязі оплачувати квартплату та комунальні послуги, що надаються до житлового приміщення, без державної пільги - субсидії, окрім, того, вона не має можливості в повному обсязі здійснювати свої права власника, тобто користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] у м. Кам янське підтверджується актом, про не проживання, складеним КП ДМР «УКОЖФ» від 19 червня 2018 року, на підставі свідчень сусідів, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO] у м. Кам янське більш, ніж один рік. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 29 листопада 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 29 листопада 2013 року, укладеного між [PERSON], як дарувальником, та позивачем [PERSON] як обдаровуваним, посвідченого приватним нотаріусом Кам'янського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1827, позивачу належить житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS]. (а.с.12-15) Відповідно до довідки про реєстрацію склад сімї № 1/24577 від 21.08.2018 року позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], у квартирі також зареєстровані: [PERSON] - брат, [PERSON] - син. (а.с.19) \~ \~ \~ \~Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] у м. Кам янське підтверджується актом, про не проживання, складеним КП ДМР «УКОЖФ» від 19 червня 2018 року, на підставі свідчень сусідів, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO] у м. Кам янське більш, ніж один рік.(а.с.17) Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно зі ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 15 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд. Враховуючи те, що відповідач, як член сім'ї власника житла, не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved