Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № Т0010910 від 01 квітня 2016 року в розмірі 6538,14 гривень, судові витрати у справі та розірвати кредитний договір. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 01 квітня 2016 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON], був укладений кредитний договір № Т0010910, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3658,26 гривень на купівлю планшету Lenovo, зі сплатою комісії за користування кредитом в розмірі 4% щомісяця, строком на 18 місяців. Однак відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановленні договором терміни, у звязку з цим, станом на 01 вересня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 6538,14 гривень, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 3658,26 гривень; комісія за управління кредитом в сумі 585,32 гривень, штраф в сумі 585,32 гривень, інфляційні збитки в сумі 292,66 гривень, а також заборгованість за прострочення виконання зобовязання в сумі 36,58 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить розірвати кредитний договір Т0010910 від 01 квітня 2016 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, оскільки судом рекомендовано направлялись судові повістки на зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. В звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 01 квітня 2016 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON], був укладений кредитний договір № Т0010910, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3658,26 гривень на купівлю планшету Lenovo, зі сплатою комісії за користування кредитом в розмірі 4% щомісяця, строком на 18 місяців, а відповідач взяв на себе зобовязання погашати кредит в порядку, сумах і в строки передбачені Договором та сплачувати відсотки за користування кредитом. Таким чином між Банком та відповідачем склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Банком виконані його зобовязання по договору в повному обсязі надано кредитні кошти, а відповідач в свою чергу порушив умови виконання зобовязань взятих на себе, а саме, не сплачував кредитні кошти та відсотки за користування кредитом відповідно до кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, з яким суд погоджується, оскільки він повністю узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи, станом на 01 вересня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 6538,14 гривень, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 3658,26 гривень; комісія за управління кредитом в сумі 585,32 гривень, штраф в сумі 585,32 гривень, інфляційні збитки в сумі 292,66 гривень, а також заборгованість за прострочення виконання зобовязання в сумі 36,58 гривень. Таким чином, враховуючі викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 6538,14 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимог однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідачем порушено умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, суд вважає, що вказаний кредитний договір слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 2760 (дві тисячі сімсот шістдесят) гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved