Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору звернувся представник Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь Рівненського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» заборгованість за кредитним договором в розмірі 11805,72 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1378.00 грн. В судове засідання відповідач повторно не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рівненське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» створене з метою практичного виконання державних, регіональних і місцевих програм будівництва та придбання житла, зокрема, для молоді, обєктів соціального призначення а також для надання соціальної допомоги сімям та громадянам для вирішення житлових проблем, виконання програм забезпечення населення житлом. Основною метою вищезазначених програм є реалізація молодіжної політики в частині розвязання житлової проблеми. Відповідно до п.14 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 травня 2001 року №584 «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сімям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла»: кредитні договори укладаються регіональними управліннями Фонду з кандидатами в межах обсягів кредитних ресурсів, розподілених правлінням фонду за рахунок коштів державного, місцевого бюджетів та власних коштів Держмолодьжитла (в тому числі за рахунок коштів від повернень наданих раніше кредитів). 20 лютого 2001 року між Рівненським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву правонаступником якого є Рівненське регіональне управління Державно спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] було укладено кредитну угоду №6 (надалі по тексту кредитний договір), відповідно до п.1.1. якого згідно з умовами Положення про порядок надання пільгового довготермінового державного кредиту молодим сімям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) житла, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 1999 року №825 (надалі Положення) розпорядник від імені держави надає позивальнику прямий зворотній адресний (цільовий) кредит на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 53,50 кв.м. за адресою [ADDRESS] у сумі 44780,00 грн. терміном повернення 30 років з часу отримання документів на право володіння та користування житлом. Відповідно до п.1.2. кредитного договору протягом терміну, встановленого в п.1.1. позичальник зобовязується внести визначену суму коштів до повного погашення зобовязань за кредитом на особистий рахунок в банку (під час проведення кредиту найменування установи банку може змінюватись), що визначається у розрахунку з повернення кредиту (додаток 2), з яким розпорядник уклав угоду про обслуговування кредиту. Відповідно до п.2.2. кредитного договору плата за кредит встановлюється у розмірі трьох відсотків річних (для сімей, які мають дітей відсотки за користування кредитом не сплачуються). Відповідно до п.п.4.2.1. п.4.2. кредитного договору позичальник зобовязується після одержання документів на право володіння житлом протягом кожного наступного тримісячного періоду, але не пізніше 15 числа місяця, що настає після закінчення цього терміну, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів на рахунок банку, вказаного у додатку 2 до повного погашення зобовязань по кредиту. Відповідно до п.п.4.3.2. п.4.3. кредитного договору розпорядник має право: вимагати від позичальника сплати заборгованості за кредитом, нарахованих за користування ним відсотків, а також пені у разі її нарахування. Відповідно до п.п.5.2.1. п.5.2. кредитного договору у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеного згідно з п.2.10 цієї угоди щоквартального платежу до 10 числа місяця, що настає після закінчення відповідного тримісячного періоду позичальник сплачує розпоряднику на рахунок банку пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожний день затримки. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 30 грудня 2016 року наявна заборгованість за кредитним договором становить 11805,72 грн. та складається з наступного: прострочене тіло кредиту в розмірі 6819,12 грн., пеня в розмірі 4986,60 грн. На день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена. Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачує, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн. згідно платіжного доручення №114 від 22 грудня 2016 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved