Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання дійсним договору купівлі-продажу, усунення перешкод у здійсненні права власності. 04.04.2017 року судом за результатами розгляду справи ухвалено рішення, котрим позовні вимоги [PERSON] задоволені. 16.12.2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.12.2020 року справу повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по справі. Вказана ухвала суду обґрунтована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до вимог статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, та судом не вирішено питання про судові витрати. Як встановлено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з вимогою майнового характеру про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання за ним права власності на спірну квартиру та з трьома вимогами немайнового характеру про припинення іпотеки, вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону на нерухоме майно, вилучення запису про арешт нерухомого майна. У поданій позовній заяві позивачем не було зазначено ціну позову, однак відповідно до попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири вартість останньої сторонами погоджена у розмірі 772800,00 грн. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у редакції від 01.01.2017 року за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000,00 грн.); за подання позову немайнового характеру фізичною особою підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.). Отже, при поданні позовної заяви [PERSON] повинен був сплатити судовий збір у розмірі 7728,00 грн. за вимогу майнового характеру (1% х 772800,00 грн.) та 1920,00 грн. за три вимоги немайнового характеру (640,00 грн. х 3)., а всього 9648,00 грн. Однак позивачем при поданні позовної заяви не було надано документ на підтвердження сплати судового збору у розмірі 9648,00 грн. Ухвалюючи рішення від 04.04.2017 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат у справі. За таких обставин, враховуючи, що суд у рішенні від 04.04.2017 року задовольнив позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, однак останній при поданні позовної заяви судовий збір не сплачував, а судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, котрим відповідно до статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 9648,00 грн.

Outcome: approved