Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

В провадженні Бериславського районного суду Херсонської області знаходиться справа з позовом [PERSON] до Ольгівської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] в селі Ольгівка, Бериславського району, Херсонської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Ольгівської сільської ради Бериславського району Херсонській області. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном залишивши заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування вказаного заповіту. Про існування заповіту, так само як і про наявність спадкового майна, їй стало відомо лише в листопаді 2018 року від посадових осіб органу місцевого самоврядування. Вважає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, в 2010 році позивач хворіла на онкозахворювання, перенесла оперативне втручання, весь 2010 рік і на початку 2011 року проходила лікування. Просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO], тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 10.12.2018 року провадження у даній справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Від представника відповідача на дійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 4 ст. 206 ЦПК ЦУкраїни, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в селі Ольгівка, Бериславського району, Херсонської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Ольгівською сільською радою Бериславського району Херсонській області, актовий запис № 9.(а.с. 13), яка згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 16.08.1966 року була матір'ю [PERSON] (а.с.15). До шлюбу позивач [PERSON] ( свідоцтво про шлюб [NUMBER] видане 07.12.1990 року - а.с. 16) , згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 25.11.1971 року , носила прізвище «[PERSON]», батьком якої зазначено [PERSON](а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,23 га, яка розташована на території Ольгівської сільської ради Бериславського району Херсонської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.08.2002 року з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, виданого на підставі розпорядження Бериславської райдержадміністрації від 26.04.2002 року № 225 (а.с. 18), яку вона успадкувала після смерті [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 16.02.2007 року - а.с.14). Згідно довідки Ольгівської сільської ради від 19.11.2018 року № 1693, [PERSON], [INFO] на момент смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Разом з ним на момент смерті була зареєстрована та проживала його мати - [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 17) . Відповідно до довідки Ольгівської сільської ради від 19.11.2018 року № 1692, [PERSON],[INFO] з 22.07.1982 року по день її смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою6 [ADDRESS]. Разом з нею за цією адресою на день її смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.17). На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном залишивши заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем виконкому сільської ради Г.М. Воробйовою та зареєстровано в реєстрі за № 19. (а.с.11) Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Симутенко Тетяни Григорівни № 455/01-16 від 22.11.2018 року, вбачається, що у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], позивачу запропоновано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.12). З огляду на ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Обов'язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача їй не було відомо про існування вказаного заповіту, крім того згідно виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 1153 відділення пухлин печінки, підшлункової залози та онковаскулярної хірургії Національного інституту раку, [PERSON] з березня 2010 року має онкологічне захворювання, яке лікувалося шляхом променевої терапії, згодом було проведено оперативне лікування - пангістеректомія 3-го типу (30.06.2010 року), згодом було продовжено лікування. 12.07.2010 року було постановлено діагноз аденосквамозна карцинома шийки матки G3 з вростанням в цервікальний канал. Після проведеного відповідного лікування та обстеження 23.01.2011 року була праведена ще одна операція (а.с.32). За змістом позовної заяви, про існування заповіту, так само як і про наявність спадкового майна, їй стало відомо лише в листопаді 2018 року від посадових осіб органу місцевого самоврядування. Враховуючи все вищевикладене, виходячи з сукупності усіх обставин, що виникли у справі, а саме, що свідоцтва про право на спадщину не видавалося, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд вважає доцільним визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі ст. 1216-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування»,

Outcome: approved