Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В позовній заяві представник ТОВ «Сучасний факторинг» зазначає, що 19.12.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Еталон Краси» був укладений договір № СЛ0812 та додаткову угоду № R0010330 від 19.12.2014 року на продаж косметичної продукції відповідно до якого [PERSON] повинна була сплатити за товар 1000,0 грн. до моменту його отримання і 14500,0 грн. на умовах відтерменування платежу. Відповідно до Генерального договору відступлення права вимоги № СФ2030844 від 08.09.2014 року ТОВ «Сучасний факторинг» сплатив ТОВ «Еталон Краси» грошові кошти в обмін на право вимоги до [PERSON] в сумі 14500 грн.. Згідно договору [PERSON] повинна була сплатити ТОВ «Сучасний факторинг» борг в сумі 14500 грн. вісімнадцятьма окремими платежами по 805 грн. 56 коп.. Оскільки [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання то позивач просить стягнути з неї борг в сумі 14500,0 грн., штраф в сумі 1200 грн., збитки від інфляції в сумі 5510,0 грн., 3% річних в сумі 507,0 грн., 1380,0 грн. судовий збір. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, проте подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час, місце і дату розгляду справи належним чином повідомлена, в поданому заперечені позовні вимоги визнає частково в сумі 14100 грн., просить розглядати справу у її відсутність. У звязку із неприбуттям всіх осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обовязковою, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Нормами статей 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; заміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 612, 614 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Особа яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до договору № СЛ0812 від 19.12.2014 року ТзОВ «Еталон Краси» зобовязується надати [PERSON] комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а остання зобовязується прийняти цей комплекс по догляду згідно [PERSON] приймання-передачі та сплатити за нього 15500 грн., при цьому повинна внести перший платіж на рахунок Сторони-1 перший платіж в сумі 1000,0 грн. Додатковою угодою № 0010330 до договору СЛ0812 від 19.12.2014 року був затверджений графік розстрочки платежу відповідно до якого на рахунок ТОВ «Сучасний факторинг» з 19.01.2015 року по 19.06.2016 року [PERSON] повинна виплачувати кожного місяця по 805,56 грн., а в разі пропуску кожного платежу штраф 100 грн., з яким [PERSON] була ознайомлена і погодилася з його умовами, що підтверджується її підписом. Відповідно до акту приймання-передачі від 19.12.2014 року до договору СЛ0812 від 19.12.2014 року ТзОВ «Еталон Краси» надав, а [PERSON] отримала Комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя на загальну суму 15500, 00 грн.. Згідно Генерального договору відступлення прав вимоги № СФ2030844 від 08.09.2014 року ТзОВ «Сучасний факторинг» (Цессионарій) зобовязується передати грошові кошти (вартість відступу) у власність ТзОВ «Еталон Краси» (Цедент) на право вимоги до боржника, а Цедент зобовязується відступити Цессионарію в повномуу обсязі свої права Вимоги до Боржника по Основним договорам, про що укладається додаткова угода до Генерального договору відступу прав вимоги. Додатковою угодою № R0010330 від 19.12.2014 року до Генерального договору відступлення прав вимоги № СФ2030844 від 08.09.2014 року Цедент відступив а Цессионарій приймає вимогу по договору № СЛ 0812 від 19.12.2014 року укладеного з [PERSON]. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка прострочила виконання грошового зобовязання перед ТзОВ «Сучасний Факторинг», то з [PERSON] підлягає стягненню сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 3% річних, що складає 507,50 грн., задоволенню не підлягають, оскільки дана умова договором не передбачена. Аналізуючи обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання перед ТОВ «Сучасний факторинг» за умовами договору № СЛ0812 від 19.12.2014 року та додатковою угодою № R0010330 від 19.12.2014 року, внаслідок чого виникла заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, повний розмір яких становив 21717,50 грн., відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, які становлять 21210,0 грн., а відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 1378 грн., тому з [PERSON] на користь ТОВ «Сучасний факторинг» слід стягнути 1378 грн. видатки по оплаті судового збору. На підставі наведеного ст. ст. 509, 526, 530, 610-612, 614, 625 ЦК України,

Outcome: partial