overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В провадженні Волноваського районного суду Донецької області знаходилась справа №221/4788/16-ц (провадження №2/221/1316/2016) за позовом КС «Азовська кредитна компанія» до [PERSON] про стягнення\~ заборгованості. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року позовну заяву КС «Азовська кредитна компанія» про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором\~задоволено. Однак, при виготовленні тексту рішення, в рішенні суду зазначено про стягнення іншої суми. Представник заявника звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення, вказуючи на те, що в резолютивній частині рішення суду зазначено не повну суму, яку було змінено, згідно заяви про уточнення позовних вимог та повинно бути стягнуто з боржника. Сторони в судове засідання не зявились. Про дату і час розгляду заяви були повідомлені належним чином, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи що згідно з ч.3\~ст. 220 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджає розгляду, вважає необхідним винести додаткове рішення, яким стягнути решту суми боргу з відповідача на користь позивача. Так, п. 2 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України\~визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Як зазначалось вище, у тексті рішення Волноваського районного суду Донецької області від 23 листопада 2016 року суму боргу за процентами по сплаті за користування кредитом вказано у розмірі 2981,19 грн., в той час як в заяві про уточнення позовних вимог вказано 3221,88 грн. При даних обставинах, на решту заборгованості за процентами по сплаті за користування кредитом в сумі (3221,88-2981,19) = 240,69 грн., слід постановити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В провадженні Ворошиловського районного суду м. Донецька знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до приватного підприємства «Дент Арт Студіо» про визнання незаконним наказу в частині дати звільнення, зобов'язання внести відповідний запис у трудову книжку, стягнення заробітної плати, грошової компенсації та моральної шкоди. Зважаючи на складність справи та складня повного тексту рішення суду, яке пов'язане з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити тільки його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Заочним рішенням суду від 10 вересня 2018 року позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., які підлягають індексації але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 липня 2019 року справу скеровано до Галицького районного суду м. Львова для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення в частині позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, та вирішенні питання судових витрат у відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України. Справа надійшла до суду 24 липня 2019 року. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини закрито у зв`язку з відмовою позивача у порядку ст. 206 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених при вирішенні судом справи про стягнення аліментів. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечив проти стягнення судових витрат. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 липня 2019 року встановлено, що при винесенні заочного рішення від 10 вересня 2018 року не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, а рішенням суду від 10 вересня 2018 року позовні вимоги було задоволено, тому суд вважає необхідним ухвалити додаткове судове рішення, а саме стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Львівського національного університету імені Івана Франка про стягнення невиплаченої соціальної стипендії у розмірі 12660,35 грн. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. 11 жовтня 2016 року у справі винесено заочне рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. 13 грудня 2016 року справа повернулась із Апеляційного суду Львівської області із ухвалою від 01 грудня 2016 року для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки у рішенні суду не вирішено питання судових витрат. В судове засідання сторони не з'явилися, однак, на підставі ч.3 ст.220 ЦПК України суд вважає за можливе розгляд заяви у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду із даним позовом. Ухвалою від 13 квітня 2016 року про відкриття провадження у справ відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто у даному випадку 551,20 грн. Згідно п.п.5 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до судупозовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто у даному випадку 1378,00 грн. Однак, як вбачається із рішення, суд не вирішив питання про вказані судові витрати, а відтак слід винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача 551,20 грн. судового збору за позовну вимогу майнового характеру та 1378,00 грн. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, а всього 1929,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: перша філія Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк», Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання кредитного договору № А 430005 від 17 червня 2008 року укладеним між позивачем та відповідачем та про визнання кредитного договору недійсним. 05 листопада 2015 року у справі винесено заочне рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Однак, у рішенні суду не вирішено питання судових витрат. В судове засідання сторони не зявилися, однак, на підставі ч.3 ст.220 ЦПК України суд вважає за можливе розгляд заяви у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду із даним позовом. Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на день звернення до суду), ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн. Однак, як вбачається із рішення, суд не вирішив питання про вказані судові витрати, а відтак слід винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Міністерства оборони України про відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, а також додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 08.04.2016 року позов [PERSON] до Міністерства оборони України про відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, а також додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду, задоволено. Вирішено стягнути з Міністерства оборони України на користь [PERSON] 15\~576 (пятнадцять тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 00 коп. заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності за період з 01 березня 2015 року по 29 лютого 2016 року. Стягнути з Міністерства оборони України на користь [PERSON] 11 682 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 00 коп. додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду за період з 01 березня 2015 року по 29 лютого 2016 року. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст.220 ЦПК України, передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Таким чином, оскільки при винесенні рішення від 08.04.2016 року судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приходить до висновку про необхідність вирішення вказаного питання шляхом стягнення з Міністерства оборони України в дохід держави 551,20 грн. судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», треті особи [PERSON], Товариство з обмеженою відповідальністю «Стабіл Україна» про стягнення страхового відшкодування. 12 лютого 2014 року у справі винесено рішення, яким позов [PERSON] - задоволено, вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (АТ «ПРОСТО-страхування» (04050, м.Київ, вул.Герцена,10, п/р 26503441 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м.Київ, МФО 300335, код ЄДРПОУ 24745673) на користь [PERSON] ([ADDRESS]) 25500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) гривень страхового відшкодування, а також стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» на користь [PERSON] 263,50 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представника позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ПАТ «ПРОСТО-страхування» в користь [PERSON] 2019,60 грн. понесених судових витрат. В судове засідання сторони не з'явилися, на підставі ч.3 ст.220 ЦПК України суд вважає за можливе розгляд заяви у їх відсутності. Вивчивши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із матеріалів справи, представник позивача 31 липня 2013 року подав до суду заяву, в якій просить додатково стягнути з ПАТ «ПРОСТО-страхування» в користь [PERSON] 2019,60 грн. понесених судових витрат за проведення комісійної транспортно - трасологічної експертизи (а.с. 240). Однак, як вбачається із рішення від 12 лютого 2014 року, суд не вирішив питання про вказані судові витрати, яке є обов'язковим для вирішення при винесенні рішення, а відтак заяву про винесення додаткового рішення слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі відділення №27 публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про повернення строкового банківського вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 04.03.2015 року вирішено позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі відділення №27 публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про повернення строкового банківського вкладу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь [PERSON] залишок суми вкладу в розмір 5731 (п'ять тисяч сімсот тридцять один) долар США, що еквівалентно 136255 (сто тридцять шість тисяч двісті п'ятдесят п'ять) 87 (вісімдесят сім) коп. Стягнути з публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь [PERSON] 382 (триста вісімдесят два) долари США 91 (дев'яносто один) цент, що еквівалентно 9101 (дев'ять тисяч сто одна) грн. 77 (сімдесят сім) коп. нарахованих відсотків. В решті задоволення вимог відмовити. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 ст.220 ЦПК України, передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Таким чином, оскільки при винесенні рішення від 04.03.2015 року судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд приходить до висновку про необхідність вирішення вказаного питання шляхом стягнення з публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в особі відділення №27 публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в дохід держави 1453,57 грн. судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства «Старий Львів», Львівської міської ради, Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення та приведення його до попереднього стану Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 06.06.2014 року у позові відмовлено. Встановлено, що судом помилково не вказано про розгляд позову щодо [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з урахування поданого представником позивача уточнення до позовної заяви (а.с.231). Крім того, із резолютивної частини рішення вбачається, що судом відмовлено в задоволенні позовних вимог Галицької районної адміністрації, що стосується звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення та приведення його до попереднього стану відповідачам [PERSON] та [PERSON] Що ж до позовних вимог в частині зобов'язання [PERSON] разом з неповнолітніми [PERSON], [PERSON] звільнити самовільно зайняту квартиру [ADDRESS] та зобов'язання [PERSON] привести квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] до попереднього стану, то такі не вирішені. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішив питання про право, не зазначивши точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Частиною 3 ст.220 ЦПК України, передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оскільки при винесенні рішення від 06.06.2014 року судом помилково не вказано про розгляд позову щодо [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з урахуванням поданого 06.05.2014 року представником позивача уточнення до позовної заяви, суд приходить до висновку про необхідність вирішення позовних вимог в частині, яка стосується відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з мотивів викладених в описовій та мотивувальній частинах рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства «Старий Львів», Львівської міської ради, Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення та приведення його до попереднього стану Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 06.06.2014 року у позові відмовлено. Встановлено, що суд при винесенні рішення в резолютивній частині вирішив позовні вимоги щодо [PERSON] та [PERSON], а позовні вимоги щодо [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не вирішив. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про проведення судового засідання у його відсутності. Представник позивача Берегова Т.О. у судовому засіданні проти винесення додаткового рішення не заперечила. Треті особи у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали доказа і давали пояснення, не ухвалено рішення. Частиною 3 ст.220 ЦПК України, передбачено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Таким чином, оскільки при винесенні рішення від 06.06.2014 року судом не вирішено позовні вимоги щодо [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність зазначення в резолютивні частині рішення - «в задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства «Старий Львів», Львівської міської ради, Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення та приведення його до попереднього стану відмовити»

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

В провадженні Галицького районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» про визнання незаконним звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Рішенням суду від 26.09.2018 року позов [PERSON] до Комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня» про визнання незаконним звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, задоволено. Вирішено визнати незаконним та скасувати наказ Комунального закладу «Галицька ЦРЛ» № 59-К від 22.08.2017 року про звільнення з роботи згідно п.4 ст. 40 КЗпП України з 23.08.2017 року за прогул, та поновити [PERSON] на роботі. Стягнути з Комунального закладу «Галицька ЦРЛ» на користь [PERSON] заробітню плату за час вимушеного прогулу в розмірі 48401 тис. 22 коп. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 3 200 грн. допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~214\~ЦПК України одним з питань яке вирішує суд при ухваленні рішення є питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст.\~220\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст.\~220\~ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду питання повідомлені у встановленому порядку. З урахуванням положень ч. 3\~ст. 220 ЦПК України\~суд ухвалив про розгляд заяви за відсутності сторін. Як вбачається з рішення Галицького районного суду від 26.09.2018 року, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~88\~ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 2. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного відповідно до ст. 79 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В провадженні Генічеського районного суду Херсонської області знаходиться заява [PERSON], заінтересована особа виконком Щасливцевської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення знаходження житлового будинку у визначеному місці. Враховуючи складність рішення суд вважає необхідним оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed