Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів як відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. Ухвалою суду від 28 березня 2016 року провадження справі № 191/2781/15-ц в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] - було закрито у зв'язку з тим, що позовні вимоги [PERSON] були вирішені у справі № 191/4206/13-ц Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області . Заочним рішенням від 21.01.2015 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] Ухвалою від 28.03.2016 року [PERSON] був залучений до участі у справі у якості третьої особи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона, [PERSON]- є власником ? частини домоволодіння, що знаходиться в м. [ADDRESS]. на підставі договору дарування від 15.09.2009 року. Заочним рішенням суду від 27.09.2010 року відповідачі були виселені з належної [PERSON] за договором дарування частини даного будинку. Зазначене рішення набрало законної сили 08.10.2010 року. Відповідачі були виселені із будинку 09.11.2010 року. В жовтні 2010 року вона з чоловіком почали дізнаватися про конкретні масштаби вчиненого в їхньому домоволодінні погрому. Наслідком зловмисних дій відповідачів були, також, дуже великі борги за комунальні послуги. Вона погасила заборгованість по оплаті за комунальні послуги, а саме за газ та електроенергію , а також сплатила всі рахунки, пов'язані з відключенням газу і його подачею в їх оселю. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідачів відбувалося підтоплення стіни житлового будинку і в вересні 2013 року сталася її руйнація. Із-за цього позивач разом з чоловіком [PERSON] займалися будівельними роботами і у них були великі витрати по вартості відновлювальних робіт. Відповідач навмисно закидав водопровідний колодязь сміттям і його прийшлося вичищати, для чого, також викликали спецтранспорт. Також, із-за неправомірних дій відповідачів стався прорив труб і позивачка вимушена була оплачувати роботу трактора для усунення аварії. Відповідачами були зіпсовані газовий котел, газова плита і ванна, у зв'язку з цим позивачка була змушена придбати ці речі. Враховуючи додаткову шкоду у вигляді повністю зруйнованої стіни, вартість відновлювальних робіт позивачка оцінила загальний розмір завданої відповідачами матеріальної шкоди в 27939 грн. 35 коп. Розмір моральної шкоди, яку завдали відповідачі позивачу [PERSON] вона оцінює в 20 000 грн., так як вона сильно нервувала під час усунення наслідків шкоди, завданої домоволодінню, зазнавала душевного хвилювання Просить суд стягнути з відповідачів на її користь грошові кошти в сумі 27939 грн. 35 коп., як відшкодування завданої майнової шкоди, та грошові кошти в сумі 20 000 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди. В судовому засіданні позивач , третя особа та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, пояснили обставини справи , які відповідають обставинам, викладеним в позовній заяві. В ході судового розгляду позивач заявила, що нею не був пропущений строк позовної давності, оскільки первісно позовна заява була подана її чоловіком [PERSON] в вересні 2013 року, тобто до спливу трьох років з моменту виселення відповідачів із будинку. Вона приймала участь у розгляді справи № 191/4206/13-ц Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, була залучена до участі у справі у якості третьої особи, як вона вважала- третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, але позовну заяву вона не подавала, тому що їй цього ніхто не роз'яснював. Тільки після того, як справа була закінчена з'ясувалось, що вона була залучена у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача, хоча в позовній заяві були зазначені вимоги про стягнення на її користь матеріальної і моральної шкоди. Крім того, остаточним приводом звернення до суду стало те, що в вересні 2013 року зруйнувалась стіна будівлі житлового будинку по [ADDRESS] У зв'язку з зазначеними обставинами вважає, що нею не був пропущений строк позовної давності для звернення до суду. В судовому засіданні 24.12.2015 року відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечував, надав суду заяву про застосування строку позовної давності. В обґрунтування своїх заперечень пояснив суду, що в 2008 році колишній власник ? частини домоволодіння по [ADDRESS] [PERSON] запросив його проживати в належній йому частині житлового будинку. З вересня 2008 року по серпень 2010 року він, його донька [PERSON] та дружина [PERSON] проживали в цій частині будинку на підставі укладеного з [PERSON] договору про оренду. Влітку 2008 року він проводив в цій частині будинку ремонт, а саме, пофарбував вікна, підлогу, батареї, двері, перекрив дах, поклеїв шпалери в двох кімнатах. Під час їх вселення в дворі будинку було багато сміття, він викинув сміття лише з будинку. В іншій частині будинку проживали [PERSON], [PERSON] та ще якісь особи. [PERSON] накидав сміття в дворі ще до них, оскільки він там жив. Колодязь сміттям також засипав [PERSON], він сказав, що так його утеплив. З боку [PERSON] ніяких претензій до нього не було. Під час його з родиною проживання в будинку [PERSON] проживав в літній кухні, користувався комунальними послугами, але не сплачував за них. Лише він сплачував частину комунальних послуг. Коли вони виселялись з будинку, то деяке сміття залишалось в дворі. З будинку він забрав свої трубки з котла, розетки, виключателі та газову піч, так як ці речі він купляв. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності ( а.с.88,89). В судове засідання 28 березня 2016 року відповідач [PERSON] повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка , яка наявна в матеріалах справи . Судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, проти їх задоволення не заперечував. Надав пояснення по обставинам справи, які узгоджуються з обставинами, викладеними позивачем [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в 1/2 частині [ADDRESS] з 1997 року по цей час. З осені 2008 року по осінь 2010 року в іншій частині будинку проживали квартиранти [PERSON] з дружиною та донькою. Після вселення [PERSON] переніс з двору своєї матері сміття в літню кухню в погріб. На подвір'ї [PERSON] засипав колодязь сміттям, пробив труби, які підходили до нього, палив костри. До їх вселення в будинку та на подвір'ї був порядок. Чула шум, що [PERSON] щось бив кувалдою, після чого побачила, що на гаражі відсутні ворота. Також, в будинку [PERSON] порушив електропроводку, розковиряв стіни до глини. При виселенні [PERSON] забрав пічку, з літньої кухні ванну,інші речі. Вона особисто не бачила як він виносив ці речі, але оскільки у нього були ключі від будинку і від літньої кухні та речі зникли одразу після їх виселення, тому вона й зробила такий висновок. Також [PERSON] в будинку зламав віконні рами, зник газовий котел та електролічильник, з землі видовбав цеглини, які були викладені біля будинку для того, щоб не затікала вода, та переніс їх до будинку своєї матері. Відсутність зазначених речей та пошкодження майна вона побачила коли з працівниками міліції заходили в будинок. Коли в будинку проживав [PERSON] , то він не давав дозволу [PERSON] складати на подвір'ї сміття. Після виселення [PERSON] з родиною, він навідувався в будинок, так як мав ключі і в цей час було пошкоджено майно. Суд, заслухавши пояснення позивача , відповідача, третьої особи його представника, свідка, дослідив матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до таких висновків: 15.10.2009 року [PERSON] за договором дарування отримала ? частину житлового [ADDRESS]. Договір був посвідчений в нотаріальному порядку та 01.12.2009 року право власності за [PERSON] було зареєстровано в Синельниківському МБТІ ( а.с.8,9). З 01.09.2008 року по 25.10.2010 року в будинку [ADDRESS] проживав [PERSON] із своєю родиною. Заочним судовим рішенням від 27.09.2010 року, яке набрало чинності 08.10.2010 року, були усунені порушення права власності в користуванні [PERSON] ? частиною даного житлового будинку шляхом виселення з нього відповідачів без надання іншого жилого приміщення. ( а.с.10,11). В іншій ? частці житлового будинку [ADDRESS] з 1997 року й по даний час проживає [PERSON] За період з лютого 2010 року по 08.06.2010 року виникла заборгованість за використаний природний газ, а з жовтня 2010 року заборгованість за виконані роботи по усуненню пориву з водопостачання в даному будинку, про що письмово повідомлені [PERSON], яка сплатила дані борги, а також борг за електропостачання ; крім того були сплачені кошти за підключення газопостачання ( а.с.20, 25). Третьою особою [PERSON] 14.05.2012 , 21.02.2012 року сплачено за послуги трактора. року ( а.с.20,22). 26.10.2010 року та 28.10.2010 року в присутності позивача та третьої особи були складені акти, якими встановлено відсутність певного майна в будинку [ADDRESS], пошкодження майна в будинку, наявність на подвір'ї сміття і побутових відходів та встановлено, що двір знаходиться в занедбаному антисанітарному стані ( а.с.16-19). Позивачем були надані довідки про вартість відсутнього в будинку майна та кошторис на будівельні роботи ( а.с.23, 30, 31, 27-28). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власність зобов'язує. Частиною 3 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі ст. 395 ЦК України - речовими правами на чуже майно є право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій), законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно. Відповідно до ст. 396 ЦК України - особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд враховує положення статей 10, 11, 58, 59, 60 ЦПК України. Відповідно до ст.10 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 ст.11 ЦПК України: суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, частиною 3 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд неодноразово роз'яснював сторонам положення статей 10,11 ЦПК України, а також їх процесуальні права, які передбачені ст.ст. 27, 31 ЦПК України. Позивачем [PERSON] не було, у встановленому законом порядку, заявлено клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для визначення вартості відновлювальних робіт . Наданий позивачем локальний кошторис ( а.с.27,28) в якому зазначена сума прямих витрат- не може бути прийнятий судом до уваги як належний і допустимий доказ, оскільки не підтверджує фактичних витрат позивача на проведення відновлювальних будівельних робіт. Інші письмові докази, які надані позивачем на підтвердження розміру матеріальної шкоди не підтверджують фактичних витрат позивача і не можуть бути прийняти судом до уваги як належні і допустимі докази у справі. З урахуванням встановлених обставин справи та досліджених письмових доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1764 грн.28 коп. ( 573 грн.06 коп+813 грн.16 коп.+ 378 грн.06 коп.), оскільки ця шкода підтверджена документально, а саме квитанціями про оплату ( а.с.20, 25). Крім того, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 ( десять тисяч) грн. Заява відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди в вересні 2013 року. Спір розглядався Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області. До участі у справі № 191/4206/13-ц Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], була залучена третя особа без самостійних позовних вимог на боці позивача [PERSON] Однак, як вбачається із матеріалів справи № 191/4206/13-ц Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області , яка була досліджена судом в ході судового розгляду, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду подавалась уточнена позовна заява, в якій [PERSON] була вказана , як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору і позовні вимоги були сформульовані, в тому числі, про стягнення грошових коштів на відшкодування матеріальної і оральної шкоди [PERSON] Позивачка суду пояснила, що самостійна позовна заява від неї до відповідачів не була подана внаслідок її необізнаності нормами процесуального законодавства, а представника у неї не було. Також, суд враховує те, що однією із підстав для звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди стало руйнування стіни будинку по [ADDRESS] в вересні 2013 року. Зазначена обставина не була спростована відповідачем [PERSON] в ході судового засідання. Оскільки позовна заява у справі № 191/2781/15-ц надійшла до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 12.08.2015 року, то суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] звернулась до суду в межах строку позовної давності. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 523 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial