Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 3463,52 грн., 3% річних в розмірі 277,42 грн., інфляційні витрати в розмірі 633,44 грн. та судові витрати у розмірі 2270 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» постачає електроенергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач - гр. [PERSON] використовує електричну енергію для власних потреб згідно відкритого особового рахунку № [NUMBER] та договору про користування електричною енергією від 15.01.2007р. Як вбачається з показань електролічильника ЦЭ 6807Б6706290 за особовим рахунком № [NUMBER] відповідачем спожито електроенергії за період з 01.01.2018 року по жовтень 2018р. року 1994 кВт/г на суму 4463,52 грн. За вказаний розрахунковий період оплата боржником була проведена частково у розмірі 1000 грн. Таким чином, споживачу [PERSON] за вказаний період нарахована заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3463,52 грн. Отже, заборгованість відповідача за використану електричну електроенергію складає суму в розмірі 3463,52 грн. Боржнику було нараховані інфляційні витрати у розмірі 633,44 грн. та за весь період прострочення 3% річних у розмірі 277,42 грн. У зв`язку з тим, що заборгованість відповідачем на теперішній час не була сплачена, позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а. також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Судом встановлено, що 15.01.2007 року між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та [PERSON] було укладено Договір про користування електричною енергією, про що зазначено в розрахунку суми заборгованості за спожиту електроенергію, та що не заперечується сторонами у справі. (а.с. 12) АТ «ДТЕК Одеські електромережі» відкрило [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я останньої, підключено помешкання до електромережі що за адресою: [ADDRESS] , до якої безперебійно постачалася електрична енергія, а [PERSON] у свою чергу споживала поставлену їй електричну енергію. Таким чином, [PERSON] являється споживачем АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за адресою: [ADDRESS] . За змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику», що узгоджується з постановою Верховного Суду від 11.09.2019 р. у справі № 509/3536/15-ц та постановою від 15.07.2019 р. у справі №347/713/17. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Суд констатує, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі - продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312. Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Як вбачається з показань електролічильника ЦЭ 6807Б6706290 за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] спожито електроенергії за період з 01.01.2018 року по жовтень 2018р. року 1994 кВт/г на суму 4463,52 грн. За вказаний розрахунковий період оплата боржником була проведена частково у розмірі 1000 грн. (а.с. 12) Таким чином, спожиту [PERSON] за вказаний розрахунковий період нарахована заборгованість у розмірі 3463,52 грн. (а.с. 12) Будь-яких заперечень щодо розрахунку заборгованості відповідачем надано не було. Щодо заявлених стягнення 3% річних та інфляційних втрат слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з січня 2018 року по листопад 2020 року боржнику на підставі ст. 625 ЦПК України було нараховані інфляційні витрати у розмірі 633,44 грн. та за весь період прострочення 3% річних у розмірі 277,42 грн. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Закон України «Про житлово - комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Також, позиція позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного суду України від 13.01.2016 року по справі №6-931цс15. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до п. 4.17 ПРРЕЕ за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved