Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області - Сапко Ольга Борисівна - про поділ майна подружжя. В позовній заяві зазначено, що 20 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 292. 30 липня 2013 року за спільні сімейні кошти та [PERSON] придбаний у власність житловий будинок з господарськими будівлями, які в цілому складалися з житлового будинку (літ.А, а.: житловою площею 34,8 кв.м., загальною площею 48.0 кв.м., погреба з шийкою літ.Вп, сараю літ.Б, убиральні літ.Г, сараю літ.Д, вимощення І, колодязя питного літ.к) та знаходився за адресою [ADDRESS] . Купівля вказаного житлового будинку підтверджується договором купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сапко О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1208. 30 липня 2013 року за спільні сімейні кошти нею та [PERSON] придбана у власність земельна ділянка площею 0,1264 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5322481901:01:004:0087. Купівля вказаної земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сапко О. Б. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1212. 30 липня 2013 року за спільні сімейні кошти нею та [PERSON] придбана у власність земельна ділянка площею 0,262, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5322481901:01:004:0088. Купівля вказаної земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сапко О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1216. Таким чином, необхідно дійти висновку, що житловий будинок та земельні ділянки, набуті за договорами купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, в яких покупцем виступав мій чоловік - [PERSON] , належать [PERSON] , та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. На підставі вищевикладеного, просила суд ухвалити рішення, яким: - Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що в цілому складається з житлового будинку (літ.А,а.:житловою площею 34,8 кв.м., загальною площею 48.0 кв.м., погреба з шийкою літ.Вп, сараю літ.Б, убиральні літ.Ц сараю літ.Д, вимощення І, колодязя питного літ.к) та знаходиться за адресою [ADDRESS] . - Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1264 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5322481901:01:004:0087. - Визнати право власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,262, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5322481901:01:004:0088. Судові витрати покласти на відповідача та стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України). Третя особа в судове засідання не з`явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку: Так, судом встановлено, що 20 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 292. 30 липня 2013 року за спільні сімейні кошти позивачем та [PERSON] придбаний у власність житловий будинок з господарськими будівлями, які в цілому складалися з житлового будинку (літ.А, а.: житловою площею 34,8 кв.м., загальною площею 48.0 кв.м., погреба з шийкою літ.Вп, сараю літ.Б, убиральні літ.Г, сараю літ.Д, вимощення І, колодязя питного літ.к) та знаходився за адресою [ADDRESS] . Купівля вказаного житлового будинку підтверджується договором купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сапко О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1208. 30 липня 2013 року за спільні сімейні кошти нею та [PERSON] придбана у власність земельна ділянка площею 0,1264 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5322481901:01:004:0087. Купівля вказаної земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сапко О. Б. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1212. 30 липня 2013 року за спільні сімейні кошти нею та [PERSON] придбана у власність земельна ділянка площею 0,262, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5322481901:01:004:0088. Купівля вказаної земельної ділянки підтверджується договором купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Сапко О.Б. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1216. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, відповідно до ч. З ст. 368 ЦК України, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При укладенні договорів одним із подружжя, відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України, вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, необхідно дійти висновку, що житловий будинок та земельні ділянки, набуті за договорами купівлі-продажу від 30 липня 2013 року, в яких покупцем виступав мій чоловік - [PERSON] , належать [PERSON] , та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік, відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ спільного майна подружжя, відповідно до п. 22 Постанови Пленум ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Розбіжностей чи суперечок із відповідачем щодо вартості майна, яке підлягає поділу за цим позовом, немає, оскільки його вартість вказана на підставі відповідної оцінки майна у договорах купівлі-продажу, за якими будинок та земельні ділянки були придбані у власність. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка, відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, Пленум ВСУ у своїй постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що майно подружжя може бути поділене також шляхом визначення ідеальних часток у ньому. Так, у ч. З п. 25 згаданої Постанови Пленум ВСУ зазначив, що у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. У разі поділу майна між співвласниками, відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Дружина та чоловік, відповідно до ст. 63 СК України, мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім цього, па підтвердження витрат на правничу допомогу до справи додана угода про надання правової допомоги, акти приймання передачі наданих послуг, квитанція про сплату послуг адвоката та детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Судові витрати складаються із витрат на сплату судового збору у розмірі 704, 80 гривні та витрат на професійну правничу допомогу - оплату послуг адвоката за підготовку позову у сумі 2000,00 гривень - що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved