Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

В провадження Савранського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за заявою [PERSON], заінтересована особа Концебівська сільська рада Савранського району Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що 23 жовтня 2014 року помер її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 387590, актовий запис № 299, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Савранського РУЮ в Одеській області (а. с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 2,1200 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Концебівської сільської ради Савранського району масив 31, ділянка 13, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на землю серії ОД № 054169, виданий 07.10.2004р. (а. с. 7). Вказана земельна ділянка постійно перебувала і продовжує перебувати у оренді ТОВ «Відродження» в с. Концеба, Савранського району, при житті спадкодавець отримав орендну плату за користування нею, після його смерті заявник як спадкоємець повинна прийняти спадщину і укласти новий договір оренди земельної ділянки. При житті [PERSON] заповіт не складав і заявник як дружина померлого вважає себе спадкоємцем першої черги за законом відповідно ст. 1261 ЦК України. Рішенням Савранського районного суду від 31.08.2015р. встановлено, що заявник [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Заявник своєчасно, у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], однак при поданні правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус виявив розбіжності в прізвищах спадкодавця, а саме в свідоцтві про смерть чоловіка, його імя помилково було вказано як «Иванько», а в державному акті на право власності на землю серії ОД № 054169, виданому 07.10.2004р. як «Іванько». З цього приводу їй було рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про підтримку заявлених вимог та прохання розглянути справу за її відсутності (а. с. 14). Представник Концебівської сільської ради Савранського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку заявника, викладену ним у заяві, вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. З рішення Савранського районного суду Одеської області від 31.08.2015р. слідує, що у свідоцтві про шлюб та у паспорті спадкодавця зазначено прізвище «Іванько» (а. с. 6). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 054169 від 07.10.2004р., виданий теж на прізвище «Іванько» (а. с. 7). Однак згідно свідоцтва про смерть серії І ЖД № 387590 прізвище спадкодавця значиться як «Иванько» (а. с. 5). Як наслідок не відповідність прізвища у свідоцтві про смерть та у правовстановлюючому документі позбавляє [PERSON] можливості розпорядитись своїм спадковим майном. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що невідповідність в написанні прізвища померлого [PERSON] в свідоцтві про смерть було допущено помилково через невірний переклад документів на особу, що були видані за часів СРСР. Зважаючи на ці обставини суд вважає, що померлий [PERSON] є власником правовстановлюючого документа державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 054169, виданого 07.10.2004р. на підставі розпорядження Савранської районної держадміністрації № 371/А-04 від 13.09.2004р.. На підставі викладеного,

Outcome: approved