Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

В своєму позові Товариство з обмеженою відповідальністю «Сварог-Буковина» (надалі ТОВ «Сварог-Буковина») посилається на те, що 10.10.2013 року між ТОВ «Сварог-Буковина» і громадянками [PERSON] та [PERSON] були укладені договори оренди земельних ділянок, які пройшли відповідну державну реєстрацію. В період здійснення господарської діяльності спеціалістами товариства було встановлено, що у 2015 та 2016 роках вказані земельні ділянки обробляються жителем с.Сербичани [PERSON], що зафіксовано у складених уповноваженими представниками товариства актах. Комісією з визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам Сокирянської районної державної адміністрації (надалі Комісія), на засіданні від 26.10.2016 року вирішено затвердити розрахунки компенсації збитків, завданих тимчасовим заняттям земельних ділянок в сумі 27024,48 грн. Письмова претензія, направлена ТОВ «Сварог-Буковина» на адресу [PERSON], залишена відповідачем без відповіді. Просило суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Сварог-Буковина» збитки в сумі 27024,48 грн.; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні уповноважений представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Доповнив, що [PERSON]В, самочинно зайняв земельні ділянки: площею 1,7274 га, належну [PERSON] та 1,2883 га, належну [PERSON] Договори оренди даних земельних ділянок укладені між позивачем з кожним із власників 10.10.2013 року. Самовільне захоплення земельних ділянок відбулося шляхом посіву відповідачем на одній земельній ділянці полуниці, на другій сої. ТОВ «Сварог-Буковина» мало намір в 2015 році посіяти на обох земельних ділянках, які входять до єдиного масиву, озиму пшеницю, в 2016 році сою. Чому товариством восени 2014 року не посіяно за спірних земельних ділянках озиму пшеницю, пояснити не може. Технологічний процес включає в себе наступні етапи: оранка, внесення мінеральних добрив, посів, підкормка посівів, знищення бурянів, збір врожаю. Коли в 2015 році відповідач засіяв земельні ділянки, не встановлено. Усні претензії з боку керівництва позивача висловлювалися відповідачу неодноразово, а письмову претензію надіслав тільки 03.11.2016 року щодо відшкодування збитків. Письмові претензії про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками на адресу відповідача товариством не надсилалися. З позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками товариство до суду не зверталося. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що самочинно земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] він не захоплював, оскільки останніми на підставі довіреностей та заповітів були передані йому земельні ділянки до дати укладення договорів оренди. Він неодноразово усно звертався до позивача з проханнями виділити земельні ділянки в натурі, оскільки власники заявили, що в подальшому укладати договори оренди не будуть. Підприємницькою діяльністю він не займається. Земельним відділом товариства навесні 2013 року йому виділені земельні ділянки із встановленням межових знаків і він за згодою позивача приступив до обробітку земельної ділянки [PERSON] та з того часу нею користується. З тих пір щорічно: в 2013, 2014, 2015, 2016 роках на даній ділянці він засівав та збирав сою. В лютому 2015 року [PERSON] померла і він на підставі заповіту успадкував її земельну ділянку. Навесні 2015 року він зорав земельну ділянку [PERSON] і посадив на ній полуницю, а до тих пір даною земельною ділянкою користувалося товариство. Восени 2016 року між ним і ТОВ «Сварог-Буковина» розпочався спір з приводу даних земельних ділянок, тому після отримання письмової претензії товариства про відшкодування збитків, з листапада 2016 року, земельні ділянки він не обробляє та ними не користується. При цьому, раніше він не отримував від товариства жодних претензій щодо звільнення земельних ділянок. [PERSON] і [PERSON] в 2013 році договори оренди земельних ділянок з ТОВ «Сварог-Буковина» не укладали і підписи в даних договорах він їх імені вчинені іншою особою. До суду як попередні власники земельних ділянок, так і він з позовом про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, не зверталися. Про наявність вищевказаних договорів він дізнався в листопаді 2016 року. Земельну ділянку [PERSON], яка померла 04.02.2015 року, він успадкував на підставі заповіту і обробляв від свого імені. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов не визнав та пояснив, що в долучених до позовної заяви актах від 18.07.2015 року та 10.07.2016 року зазначено, що відповідач чинив позивачу перешкоди в користуванні земельними ділянками протягом 2015 року. При цьому акт, складений в липні кожного із років, не може підтверджувати самовільне захоплення відповідачем земельних ділянок напочатку сезону обробітку земельної ділянки та неможливість дискування, оранки та посіву. Комісією Сокирянської РДА складено протокол визначення розміру збитків всупереч вимогам п.2 Постанови КМУ від 19.04.1993 року №284, оскільки мав би бути складений акт, а не протокол, причому даний акт повинен бути затверджений головою Сокирянської РДА, а протокол не пройшов таке затвердження. Тобто, є підстави вважати, що позивач не подав до суду допустимих доказів розрахунку безумовного реального доходу позивача, втраченого внаслідок незаконних дій відповідача. [PERSON] здійснює обробіток спірних земельних ділянок з весни 2015 року. В судовому засіданні [PERSON], як представник третьої особи, пояснив, що одна із земельних ділянок, щодо яких існує даний спір, належить [PERSON] На даній ділянці він, діючи згідно довіреності [PERSON], виданої 04.10.2013 року, навесні 2015 року посаджено полуницю і до цього часу вона там проростає. Про те, що на дану земельну ділянку укладено договір оренди з ТОВ «Сварог-Буковина», позивач ні його, ні [PERSON] не повідомив, а остання його не укладала. В судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, що він працює на посаді начальника відділу агропромислового розвитку Сокирянської РДА та згідно розпорядження голови РДА є головою комісії з визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам. У вересні 2016 року до комісії із заявою про використання іншою особою орендованих земельних ділянок, що спричинило збитки, звернулося ТОВ «Сварог-Буковина». До заяви було долучено ряд документів, що підтверджували факт самовільного зайняття земельних ділянок та розмір збитків. Було проведено засідання комісії, на якій були присутні: керівник товариства та особа, яка, ймовірно зайняла дані земельні ділянки [PERSON] Секретарем комісії був здійснений відповідний розрахунок, який доведений до відома всіх членів комісії. Розглянувши всі подані товариством матеріали, комісія прийняла рішення затвердити розрахунок компенсації товариству «Сварог-Буковина» збитків тимчасовим зайняттям земельних ділянок. Своє рішення комісія оформила протоколом, який підписали всі присутні члени комісії, однак не затвердив голова РДА. Згідно технологічних карт посів озимої пшениці мав бути здійснений у вересні 2014 року, однак ТОВ не надало комісії жодних доказів на підтвердження того, що у вересні 2014 року земельні ділянки вже були засаджені [PERSON] ТОВ також не надавало комісії докази на підтвердження того, яких сорту та якості пшеницю та сою воно планувало виростити на захоплених земельних ділянках в 2015-2016 роках. Збір озимої пшениці, засіяної у вересні 2014 року, повинен здійснюватися в липні 2015 року. Збір сої, яка була б засіяна у квітні 2016 року, повинен здійснюватися в період з липня по листопад 2016 року, в залежності від сорту. Посів полуниці чи сої не перешкоджає трактору провести оранку. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює на посаді начальника відділу соціально-економічного розвитку Сокирянської райдержадміністрації, дала аналогічні показання, що й свідок [PERSON] та доповнила, що вона є членом Комісії. На засіданні даної Комісії від 26.10.2016 року, в якому вона прийняла участь, було вирішено затвердити розрахунок збитків, заподіяних внаслідок незаконного використання [PERSON] земельних ділянок ТОВ «Сварог-Буковина». При цьому, Комісією виїзд на місце розташування земельних ділянок не здійснювався. Крім наданих ТОВ «Сварог-Буковина» документів, була досліджена звітність районної державної адміністрації, згідно якої встановлено середню врожайність: в 2015 році пшениці; в 2016 році сої. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює на посаді начальника відділу управління персоналом та юридичного забезпечення Сокирянської райдержадміністрації, дала аналогічні показання та доповнила, що дійсно вона є членом Комісії та приймала участь в її засіданні від 26.10.2016 року. Рішення про затвердження розрахунку розміру збитків було прийнято на підставі письмових документів, наданих ТОВ «Сварог-Буковина». На засіданні Комісії директор товариства [PERSON] повідомив, що в 2015 році товариство планувало вирощувати на зайнятих земельних ділянках пшеницю, в 2016 році сою. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює на посаді начальника відділу містобудування та архітектури Сокирянської райдержадміністрації, дала аналогічні показання та доповнила, що вона є членом Комісії та була присутня на її засіданні від 26.10.2016 року. Тоді [PERSON] визнав факт самочинного використання ним земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], які перебували в оренді товариства. Член комісії [PERSON] зробила письмовий розрахунок понесених товариством збитків, який Комісією затверджено. Вона підписала протокол засідання Комісії без вивчення всіх наданих товариством документів. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює на посаді головного спеціаліста відділу агропромислового розвитку Сокирянської райдержадміністрації, дала аналогічні показання та доповнила, що дійсно вона є секретарем Комісії. Згідно поданих ТОВ «Сварог-Буковина» документів, з урахуванням того, що в 2015 році на полі, на якому розташовані зайняті земельні ділянки, товариство вирощувало озиму пшеницю, а в 2016 році сою, враховуючи собівартість пшениці та сої, вона виготовила письмовий розрахунок упущеної вигоди у виді неодержаного доходу. При цьому не змогла пояснити, середня врожайність якого сорту сої вона враховувала в розрахунку. Інші члени Комісії разом з нею даний розрахунок не виготовляли, однак підписали його. Комісія прийняла рішення про затвердження розрахунку, яке оформлено протоколом, який підписано всіма присутніми членами Комісії, однак ніким не затверджено. Згідно технологічних карт посів озимої пшениці мав би бути здійснений товариством у вересні-жовтні 2014 року. На засіданні Комісії [PERSON] не заперечував факт зайняття ним земельних ділянок в 2015-2016 роках. В судовому засіданні свідок [PERSON], який працює на посаді заступника начальника Сокирянської ОДПІ, дав аналогічні показання та доповнив, що дійсно він є членом Комісії та був присутнім на засіданні Комісії від 26.10.2016 року. Детально обставин засідання в даний час він не памятає. Під час голосування він утримався. В судовому засіданні свідок [PERSON], який працює на посаді начальника відділу Держземагентства в Сокирянському районі, дав аналогічні показання та доповнив, що дійсно він є членом Комісії та приймав участь в її засіданні від 26.10.2016 року. Ознайомившись зі всіма наданими документами, наданим розрахунком, заслухавши сторони, Комісія прийняла рішення про затвердження розрахунку упущеної вигоди. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює на посаді старшого агронома ТОВ «Сварог-Буковина» та здійснює нагляд та контроль за дотриманням технології вирощування сільськогосподарських культур. Перед посівом в 2014 році товариством озимої пшениці, зокрема, перед дискуванням та посівом він виявив, що на полях №№50402, 50403 в с.Сербичани земельна ділянка була зорана, тому керівництво товариства прийняло рішення не засівати поля, до вияснення обставин. Тоді на підтвердження виявлених обставин жодних документів товариством не складалося. Перешкод в посіві на даних ділянках озимої пшениці восени 2014 року не було, однак керівництво вирішило їх не засівати, тому не зібрали врожай з них в 2015 році. З його участю були складені акти від 18.07.2015 року та 10.07.2016 року, які складені в конторі товариства на ст.Романківці, де і підписані ним, [PERSON] та [PERSON] Також, на земельних ділянках ними були складені рукописні акти. Він перебував на полі, де розташовані спірні земельні ділянки і бачив, що на одній із них росли полуниці. Обставини, зазначені в акті від 2016 року, він з [PERSON] та [PERSON] встановили приблизно у вересні-жовтні 2016 року, коли на даному полі сіяли озиму пшеницю. Влітку дані акти ними не складалися. У всіх актах неправильно зазначено, що їх складено в с.Сербичани, оскільки компютерної техніки вони на поле з собою не брали. Посадка [PERSON] на земельних ділянках полуниці та сої не перешкоджала ТОВ «Сварог-Буковина» в обробітку земельних ділянок. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює на посаді спеціаліста із договірних відносин ТОВ «Сварог-Буковина» та багато разів виїжджав для огляду полів, що орендує товариство. При цьому, з його участю було складено багато актів влітку 2015 року та влітку 2016 року, зміст яких він не памятає. Також, не памятає, хто із працівників товариства підписував дані акти разом з ним. Акти складали рукописним текстом, однак потім передруковували їх. Памятає, що восени 2014 року він встановив, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] було зорані, а влітку 2015 року та в 2016 році були засіяні полуницею та соєю. З метою недопущення конфліктної ситуації, керівництво товариства вирішило дані земельні ділянки не обробляти. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він працює на посаді начальника відділу ТОВ «Сварог-Буковина» та з весни 2015 року йому відомо, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] фактично обробляє [PERSON], внаслідок чого товариство несе збитки. Він в 2016 році був свідком неодноразових перемовин, що велися між [PERSON] та керівництвом товариства, з приводу користування даними земельними ділянками. Вважає, що посадкою на земельних ділянках сої та полуниці [PERSON] перешкоджає товариству користуватися орендованими земельними ділянками. При цьому, з морально-етичних спонукань, він вважає неможливою роботу на даних земельних ділянках техніки товариства. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: 10.10.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Сварог-Буковина» укладено договір оренди землі, згідно якого перша, як Орендодавець передає, а друге, як Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,2883 га, розташовану на території Сербичанської сільської ради, кадастровий номер 7324089001:06:001:0448, строком на 10 років (а.с.21). Невідємними частинами вищевказаного договору є: Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.10.2013 року та Акт приймання-передачі обєкту оренди від 10.10.2013 року, згідно якого на виконання договору оренди землі від 10.10.2013 року [PERSON] передала ТОВ «Сварог-Буковина» земельну ділянку в натурі (на місцевості), що підтвердила своїм підписом (а.с.22). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №19475049 від 25.03.2014 року підтверджується, що договір оренди землі, укладений між [PERSON] і ТОВ «Сварог-Буковина» зареєстровано в даному Реєстрі за №5094129 від 25.03.2014 року (а.с.22-зв.-23). 10.10.2013 року між [PERSON] та ТОВ «Сварог-Буковина» укладено договір оренди землі, згідно якого перша, як Орендодавець передає, а друге, як Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,7274 га, розташовану на території Сербичанської сільської ради, кадастровий номер 7324089001:06:001:0578, строком на 10 років (а.с.26). Невідємними частинами вищевказаного договору є: Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 10.10.2013 року та Акт приймання-передачі обєкту оренди від 10.10.2013 року, згідно якого на виконання договору оренди землі від 10.10.2013 року [PERSON] передала ТОВ «Сварог-Буковина» земельну ділянку в натурі (на місцевості), що підтвердила своїм підписом (а.с.27). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №21012362 від 28.04.2014 року підтверджується, що договір оренди землі, укладений між [PERSON] і ТОВ «Сварог-Буковина» зареєстровано в даному Реєстрі за №5488134 від 28.04.2014 року (а.с.27-зв.-28). Доводи відповідача-представника третьої особи [PERSON] та його представника [PERSON] щодо фактичного неукладання власниками земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] в 2013 році вказаних договорів оренди не підтверджено в суді належними та допустимими доказами. Таким чином, згідно ст.25 Закону України «Про оренду землі» №161-ХІУ від 06.10.1998 року орендар земельної ділянки має право, зокрема: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 28.01.2015 року у господарській справі № 3-210гс14, відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, ЗК України. Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків. Водночас, відповідно до ст.156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 (надалі Порядок), розміри збитків, заподіяних вилученням (викупом), тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання та неодержанням доходів у звязку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформлюються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Розпорядженням т.в.о. голови Сокирянської районної державної адміністрації [PERSON] від 01.08.2016 року №389-р створено комісію з визначення та відшкодування збитків заподіяних власникам землі та землекориставачам (надалі Комісія) і затверджено її персональний склад, в новій редакції (а.с.110). Наданим представником позивача та представником відповідача протоколом №2 засідання вищенаведеної Комісії від 26.10.2016 року прийнято рішення затвердити розрахунки компенсації збитків, завданих тимчасовим зайняттям [PERSON] земельних ділянок, що перебувають в оренді ТОВ «Сварог-Буковина» (а.с.18-19, 20, 107-108, 109). Однак, всупереч вимогам п.2 Положення результи роботи комісії оформлені не актом, а протоколом, крім того такий акт повинен бути затверджений головою Сокирянської районної адміністрації, а протокол не затверджений головою РДА. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин, суд не приймає до уваги протокол №2 засідання комісії з визначення та відшкодування збитків заподіяних власникам землі та землекористувачам від 26.10.2016 року, як недопустимий доказ. Згідно п.3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власникам землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватись особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На підставі частин 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. При цьому, обов'язковою умовою настання цивільно-правової відповідальності з цих підстав, є наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення. Крім того, в абзаці 1 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, при визначенні розміру втраченої вигоди повинні враховуватися тільки точні дані, які безспірно і достовірно підтверджують існування реальної можливості отримання грошових сум або іншого майна, в тому випадку, якби зобов'язання було виконане боржником належним чином. Її розмір повинен бути підтверджений обґрунтованим розрахунком, а також відповідними доказами. Тобто упущена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний дохід. Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, незважаючи на те, що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди теж повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби друга сторона виконала свої зобов'язання належним чином. На підтвердження позовних вимог представник позивача долучив до позовної заяви акти, складені комісією із числа працівників ТОВ «Сварог-Буковина»: два - від 18.07.2015 року та два - від 10.07.2016 року (а.с.14,15,16,17). Однак, в судовому засіданні свідок [PERSON], який входив до складу комісії, що склала дані акти, пояснив що обставини, зазначені в акті від 2016 року вони з [PERSON] та [PERSON] встановили приблизно у вересні-жовтні 2016 року, коли на даному полі сіяли озиму пшеницю, а влітку дані акти ними не складалися. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що у всіх актах неправильно зазначено місце їх складання: с.Сербичани, у той час як фактично вони були складені в конторі товариства на ст.Романківці. Оскільки два із 3-х членів комісії, зазначених в актах, в судовому засіданні заперечили ряд обставин, зазначених в даних актах, суд ставить під сумнів дані акти, як докази на підтвердження позовних вимог та вважає їх недопустимими доказами. Також, вищевказаними актами підтверджується, що на земельних ділянках, власниками яких є [PERSON] та [PERSON], невідомими особами здійснено посів полуниці та сої, що в свою чергу унеможливило здійснювати обробіток землі ТОВ «Сварог-Буковина» протягом 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що своїми довіренностями, виданими: [PERSON] 20.06.2013 року, а [PERSON] 04.10.2013 року та 17.11.2016 року уповноважили [PERSON] бути їх представником у всіх органах, організаціях та перед третіми особами, з наділенням правами: виготовити та отримати державний акт на земельну ділянку, сплачувати всі необхідні платежі, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, повязані з даними довіреностями (а.с.167, 172,179). В судовому засіданні відповідач-представник третьої особи [PERSON] визнав, що на земельній ділянці [PERSON], яку він використовував на підставі довіреності власника, він навесні 2015 року посадив саджанці полуниці. Тобто, використовуючи дану земельну ділянку, [PERSON] діяв не від свого імені, а від імені власника землі [PERSON], на підставі даної нею довіреності та в її інтересах, тому відповідальність за наслідки дій представника має нести довіритель. Також, [PERSON] пояснив, що на земельній ділянці, що належала [PERSON], яка померла 04.02.2015 року і яку він успадкував на підставі заповіту (а.с.50), він в 2015 та 2016 роках засіяв сою. Однак, про існування нібито укладених позивачем з [PERSON] договору оренди, йому нічого не було відомо. З пояснень представника позивача судом встановлено, що ТОВ «Сварог-Буковина» протягом 2015-2016 років не зверталося до [PERSON] чи [PERSON] з письмовими претензіями про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками. Позивач не подав до суду доказів на підтвердження звернення з такими письмовими претензіями та дати отримання їх [PERSON] та [PERSON] Тобто, представником позивача в суді не доведено обставини планування товариством отримання певних доходів із спірних земельних ділянок, здійснення позивачем протягом сезону вирощування культур в 2015-2016 роках вичерпного переліку заходів для забезпечення отримання доходів із даних земельних ділянок, тому не довів ту обставину, що позивач не отримав відповідних доходів саме з вини відповідача, а не внаслідок своєї бездіяльності. Також, представником позивача не подано суду докази чинення відповідачем позивачу перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками. Показаннями в судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що посадка [PERSON] на спірних земельних ділянках полуниці та сої не перешкоджала товариству в обробітку земельних ділянок, однак з метою недопущення конфліктної ситуації, з морально-етичних міркувань, керівництво товариства вирішило земельні ділянки не обробляти до вияснення обставин. Також, із показань в суді свідка [PERSON] встановлено, що перешкод в посіві на спірних земельних ділянках восени 2014 року озимої пшениці, у товариства не було. Тобто, в долучених до позовної заяви актах, а також інших доказах не зазначено та в суді не доведено, яким чином посів [PERSON] полуниці та сої унеможливив використання позивачем орендованих земельних ділянок, за визначеним останнім призначенням, зокрема їх оранку та посів. Крім того, всі чотири акти, незважаючи на те, що вони нібито складені в різні роки, підтверджують обставини здійснення невідомими особами посіву полуниці та сої саме протягом 2015 року, що викликає у суду сумніви щодо їх складання в різний час та рік, а не одночасно. Суд вважає, що вищенаведені акти не є, з точки зору ст.ст.58,59 ЦПК України належними та допустимими доказами на підтвердження позовних вимог, тому не враховує їх при винесенні даного рішення. Таким чином, як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав суду належних та допустимих доказів заподіяння йому збитків у виді доходів, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене та причинного зв'язку між порушенням його прав відповідачем та можливим отриманням тих чи інших доходів. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача [PERSON], ТОВ «Сварог-Буковина» на орендованих у [PERSON] та [PERSON] земельних ділянках в 2015 році планувало вирощувати озиму пшеницю, а в 2016 році сою. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] та визнав відповідач-представник третьої особи [PERSON], останній на одній із спірних земельних ділянок посадив полуницю навесні 2015 року. Враховуючи те, що згідно технологічних карт та показань в судовому засідання свідка [PERSON], озима пшениця позивачем мала бути засіяна у вересні 2014 року, останній не подав до суду жодних доказів на підтвердження того, яким чином посів відповідачем полуниці навесні 2015 року перешкодив позивачу посіяти на даній земельній ділянці у вересні 2014 року озиму пшеницю, та призвів до виникнення упущеної вигоди. Відповідно до рекомендацій щодо розробки та технологічного процесу виробництва сої (а.с.68-82, 83-106), згідно показань в судовому засіданні свідка [PERSON], строки сівби сої припадають на третю декаду квітня-першу декаду травня. Соя, згідно вказаних рекомендацій, повинна бути посіяна приблизно з 20 квітня по 10 травня. Однак, позивач звернувся до відповідача з претензією тільки щодо компенсації збитків і лише 03.11.2016 року, не зафіксувавши факт прийняття позивачем спроб обробітку та посіву земельних ділянок та не звертаючись до останнього з претензією про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками в момент таких спроб (перед оранкою, посівом тощо), якщо такі спроби мали б місце (а.с.10,11,12). Крім того, як вбачається із тексту даної претензії, про використання земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], що перебувають в оренді ТОВ «Сварог-Буковина» [PERSON], позивач встановив в процесі здійснення інвентаризації земель в серпні 2016 року, що додатково підтверджує ту обставину, що акти, датовані 18.07.2015 року та 10.07.2016 року, складені пізніше дати, зазначеної в кожному із них. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Усупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, представник позивача не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження заподіяння йому збитків у виді доходів, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено та причинного звязку між порушенням його прав відповідачем та можливим отриманням тих чи інших доходів. За таких обставин, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Згідно ст.84 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі, визначеному Розрахунком, проведеним згідно Законів України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-УІ та «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року №1801-УІІІ. На підставі ст.ст.152,156,157 ЗК України, ст.ст.22,1166 ч.ч.1,2 ЦК України, п.п.2,3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 та

Outcome: approved