Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця звернулась [PERSON] . В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бабич Тетяни Олегівни від 15 липня 2019 року у виконавчому провадженні №46996063 про накладення штрафу на [PERSON] в розмірі 1700,00 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бабич Тетяни Олегівни від 15 липня 2019 року у виконавчому провадженні №46996063 про накладення штрафу на [PERSON] в розмірі 3400,00 грн. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 06 лютого 2015 року по цивільній справі №569/14673/14 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача орган опіки та піклування Рівненського міськвиконкому про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини задоволено; зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина та онука [PERSON] , [INFO] з систематичними побаченнями з малолітнім сином та внуком у ІІ та ІУ тиждень щомісяця у суботу з 10-00 год. до 19-00 год. 24 березня 2015 року постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Пилипакою С.А. було відкрито виконавче провадження №4699063. 13 червня 2015 року та 27 червня 2015 року державним виконавцем було складено акти щодо невиконання рішення суду та перешкоджання [PERSON] та [PERSON] у побаченні, спілкуванні та виховані з малолітнім сином та онуком з систематичними побаченнями у 2 та 4 тиждень щомісяця у суботу з 10.00 до 19.00 год. зі сторони [PERSON] . 15 липня 2019 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Т.О. винесено постанову ВП №46996063 про накладення штрафу з якої вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №569/14673/14-ц виданого 17 березня 2015 року Рівненським міським судом про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина та онука [PERSON] , [INFO] з систематичними побаченнями з сином та внуком 2 та 4 тиждень щомісяця у суботу з 10-00 год. до 19-00 год. Встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2019 року по справі №569/5122/19 та актом державного виконавця від 13 червня 2015 року встановлено невиконання без поважних причин боржником рішення та постановлено: накласти на боржника [PERSON] штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн. 15 липня 2019 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Бабич Т.О. винесено постанову ВП №46996063 про накладення штрафу з якої вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №569/14673/14-ц виданого 17 березня 2015 року Рівненським міським судом про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина та онука [PERSON] , [INFO] з систематичними побаченнями з сином та внуком 2 та 4 тиждень щомісяця у суботу з 10-00 год. до 19-00 год. Встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2019 року по справі №569/5122/19 та актом державного виконавця від 27 червня 2015 року встановлено повторне невиконання без поважних причин боржником рішення та постановлено: за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення накласти на боржника [PERSON] штраф на користь держави у розмірі 3400,00 грн. Суд вважає, що дії державного виконавця по винесенню вищезазначених постанов про накладення на позивача штрафу є неправомірними, а вказані постанови підлягають скасуванню виходячи з наступного. З дослідженого в судовому засіданні акту від 13 червня 2015 року зазначено, що [PERSON] повідомила державному виконавцю та стягувачу [PERSON] , що син [PERSON] в той момент находився з [PERSON] , у зв`язку з чим боржник не може надати дитину для побачень. Позивач у позовній заяві зазначила, що дійсно, в той день стягувачі [PERSON] та [PERSON] разом з державним виконавцем прибули за місцем проживання [PERSON] та дитини. Вона до них вийшла та повідомила, що [PERSON] зранку поїхав з її чоловіком в місто по робочих сплавах і його в той момент дома не було. Проте, вона попереджувала свого чоловіка, що в той день має відбутися побачення [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] і просила бути вчасно вдома, однак на роботі [PERSON] змушений був затриматися. На її прохання трошки зачекати, виконавець відмовився і сказав, що він чекати не буде і склав акт. Вона, як боржник його підписала, оскільки вважала, що з її сторони немає жодних протиправних дій, адже вона не чинила жодних перешкод. Така ситуація склалась випадково, і як вже було зазначено вище, вона все пояснила і державному виконавцю і стягувачу. Також зазначила, що 13 червня 2015 року [PERSON] все ж таки бачився з сином, але пізніше, оскільки після повернення [PERSON] додому вона зателефонувала [PERSON] і вони домовилися, що вона привезе сина до нього в парк «Хімік». Вважає, що в даному випадку акт від 13 червня 2015 року складений передчасно, а постанова про накладення на неї штрафу є незаконною, адже вважає, що по перше вищевикладені обставини є поважними; по друге побачення батька з дитиною [INFO] відбулося. З дослідженого в судовому засіданні акту від 27 червня 2015 року зазначено, що на стукіт у двері квартири ніхто не відчинив. [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина та онука [PERSON] , оскільки не надає дитину на побачення. Позивач у позовній заяві зазначила, що дійсно, в той день їх не було вдома за адресою [ADDRESS] . Вона надавала не один раз пояснення про те, що того дня їй зателефонували сусіди її батьків і повідомили, що її мамі (яка проживає в Рокитнівському районі і якій на той час було 75 років) стало погано з серцем і що їй викликали лікаря. У зв`язку з цим вона вимушена була терміново поїхати до матері. Вона дуже хвилювалася за здоров`я і життя матері, перебувала в стресі і не повідомила державного виконавця про їх відсутність, хоча наявність на той час вона не знала, що потрібно повідомити державного виконавця та стягувачів. Вона зважаючи на те, що стягувачі не завжди приходили на побачення у встановлені дні, навіть не думала, що вони прийдуть в той день. Відповідно до ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону. Зважаючи на норми Закону України «Про виконавче провадження» є очевидним, що позивач не створювала перешкод у побаченні та спілкуванні батька та баби з сином та онуком, оскільки зазначені обставини є поважними а тому підстав накладення на позивача штрафу не було. Крім того слід зазначити, що виходячи з вимоги вказаної статті постанови про накладення штрафів мали б бути винесені після кожного невиконання рішення суду боржником, а не в один день з підстав невиконання та з підстав повторного невиконання майже через чотири роки. Оскаржувані постанови про накладення на позивача штрафів не виносились державним виконавцем, у провадженні якого перебувало виконавче провадження в 2015 році, з чого слід зробити висновок, що підстав для накладення таких штрафів на той час не було. Що стосується накладення штрафів в 2019 році по актах 2015 року, суд вважає, що у даному випадку пропущені строки. Зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено строків накладення штрафів (винесення постанов про накладення штрафів), однак у даному випадку слід застосувати аналогію закону: по адмінправопорушеннях максимальний строк для накладення штрафів становить 1 рік; загальний строк позовної давності 3 роки. Тому суд вважає, що у даному випадку державним виконавцем пропущено строк для накладення штрафів. З вищезазначених актів державного виконавця не вбачається, що позивач чинить перешкоди стягувачам у спілкуванні та вихованні сина та онука [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами не спростованими представником відповідача, а тому вони підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved