Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом [PERSON] до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилався на те, що 23 вересня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на: - будинок по вул..Калініченко, 122 в с.Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області та - квартиру 116 в будинку 44 по вул..Радґнська в м.Новомосковськ Дніпропетровської області. У встановлений законом строк він разом із сестрою [PERSON] звернувся звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де 30 квітня 2015 року між спадкоємцями був укладений договір про поділ спадкового майна порівну, а саме: 1/2 частина спадщини дістається [PERSON] [ADDRESS], а 1/2 частина спадщини дістається позивачу будинок по вул..Калініченко, 122 в с.Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області. Свідоцтво про право на спадщину було видано [PERSON], а позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що померлою не було зареєстровано право власності на спадкове майно у вигляді зазначеного будинку, після отримання його у спадщину після смерті її батька [PERSON], померлого 25 червня 1994 року. Тому він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, про причини неявки суд не повідомили. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду, відповідно до вимог ст..ст. 169, 224 ЦПК України встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом по справі встановлено факт, що 25 червня 1994 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть, виданого 28 червня 1994 року; який на випадок своєї смерті залишив заповіт, посвідчений секретарем Вільненської сільської ради 19 серпня 1985 року за реєстровим № 149 на імя [PERSON]. З копії спадкової справи за № 224/98, заведеної за заявою [PERSON] також вбачається, що 19 березня 2009 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкове майно складається з житлового будинку по вул.Калініченко в с.Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області, який складається з: житлового будинку А, глинобітна житловою площею 11,8 кв.м., загальною площею 25,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: тимчасовий сарай Б, вбиральня В, тимчасовий навіс Г, тимчасовий сарай Д, огорожа № 1, 3-5. Право власності на згадане майно підлягає державній реєстрації на підставі ст.. 1299 ЦК України. Відповідно до вимог ст..ст. 548, 549 ЦК України, в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті її батька [PERSON], померлого 25 червня 1994 року. 23 вересня 2014 року померла мати позивача [PERSON], про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації смертей 26 вересня 2014 року за № 752, якій на момент смерті належали: будинок по вул..Калініченко, 122 в с.Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право на спадщину та квартира [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності. Позивач та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи єдиними спадкоємцями померлої. Які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері, та 30 квітня 2015 року уклали договір про поділ спадкового майна порівну, а саме: 1/2 частина спадщини дістається [PERSON] [ADDRESS], а 1/2 частина спадщини дістається позивачу будинок по вул..Калініченко, 122 в с.Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області. Свідоцтво про право наспадщину на квартиру [ADDRESS] видано [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул..Калініченко, 122 в с.Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області, тому як за життя [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину не здійснила державну реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за позивачем необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами по вул..Калініченко, 122 в с.Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті: [PERSON], померлого 25 червня 1994 року та [PERSON], померлої 23 вересня 2014 року. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved