Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення часу та порядку спілкування з дитиною. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач та його представник посилалися на те, що 07 червня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, від якого мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 23 грудня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу у позивача відсутня можливість у нормальному життєвому режимі спілкуватися зі своєю донькою, оскільки [PERSON] перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною, що стало причиною його звернення до суду з позовом про усунення перешкод у участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною шляхом затвердження запропонованого органом опіки та піклування порядку спілкування та виховання [PERSON], [INFO], додавши також наступне: · спільний відпочинок: не більше місяця літніх канікул дитина проводить з батьком; · необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; · у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; · в день побачення з донькою, він має право забирати доньку з домушколи особисто; · займатися здоров'ям та розвитком доньки у спеціальних закладах, як в межах України так і за її межами в період, який не перешкоджатиме особистим інтересам доньки. Окрім того, позивач просив зобов'язати [PERSON] до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Відповідач та її представник в судове засідання з'явилися, проти задоволення позову заперечували частково, визнавши щотижневі зустрічі по вівторках з 15.00 до 18.00 години, по суботах з 13.00 до 18.00, в інші дні - за домовленістю з матір'ю - [PERSON] та необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; в іншій частині позовних вимог просили відмовити посилаючись на їх безпідставність. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради - в судовому засіданні просила суд прийняти рішення в межах закону з урахуванням інтересів дитини. Суд, вислухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 червня 2002 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який був розірваний 23 грудня 2009 року. Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка після розлучення за взаємною згодою батьків мешкає разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 23 травня 2013 року Виконавчим комітетом Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради було прийнято рішення № 116, відповідно якого було визначено порядок участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO], у вигляді їх щотижневих зустрічей по вівторках з 15.00 до 18.00 годин, по суботах з 14.00 до ранку неділі, в інші дні - за домовленістю батьків, спільний відпочинок у період літніх канікул за попередньою домовленістю з матір'ю дитини [PERSON], враховуючи відпочинок за межами України до двох тижнів. Як вбачається з пояснень сторін позивач вільно спілкується з донькою у школі, в деяких випадках забирає її зі школи, відводить на додаткові заняття та необмежено спілкується засобами телефонного зв'язку, має змогу бачитися з донькою у будь-яких час, забирає її зі школи, зустрічається протягом тижня та має необмежене спілкування з донькою засобами телефонного та електронного засобів зв'язку. Однак, відповідач зазначила, що заперечує щодо спільного відпочинку батька з дитиною та залишення з ним доньки на ніч з огляду на небажання самої дитини на таке проводження часу з батьком. Свідок [PERSON] пояснила, що є подругою та колегою [PERSON]. Знайома з останньою протягом останніх трьох років. Під час їх спілкування неодноразово бачила, що [PERSON] має вільне спілкування з дитиною як за допомогою телефонних засобів, так і особисто. Свідок [PERSON] пояснила, що є подругою [PERSON] та її сестри. Під час відвідування [PERSON] у її помешканні неодноразово була присутня при спілкуванні дитини з батьком по телефону. Зазначила, що інколи [PERSON] не бажала спілкуватися з батьком, але за власним рішенням, без тиску з боку матері. Окрім того, свідок пояснила, що декілька разів бачила позивача разом з [PERSON] у розважальних закладах, що свідчить про те, що батько має доступ до вільного спілкування з дитиною. Також з відповіді Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 01.10.2013 року, вбачається, що зі слів [PERSON], перебуваючи у батька, вона відчувала себе засмучено, нікому не потрібною, тому дуже хотіла повернутися до дому, до матері, де почувається спокійно, захищено, оточеною любов'ю та зазначено, що значущою для неї людиною є мати, а ставлення до батька з її боку характеризується як негативне та надано рекомендацію досить тривалий час проживати в спокійній обстановці, без зіткнення зі стресовими чинниками, а тобто за місцем проживання матері. З відповіді Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 03.02.2014 року зазначено, що на момент обстеження дитина контактна, товариська, активна, вербалізує однаково позитивне ставлення і до матері, і до батька. Діагностується підвищена тривожність, яка за словами неповнолітньої [PERSON], виникла після того, як вона дізналася від батька про судовий процес. На питання про те, чи хотіла б [PERSON] ночувати у тата, дівчинка відповідає негативно, при цьому висловлюючи емоції тривоги і страху. Дитина дуже прив'язана до матері тому дуже схвильована тим, що буде залишатися на ніч у батька без матері. Згідно з психологічної характеристики учениці 1-Б класу [PERSON], для [PERSON] матір є найбільш знаковою, головною та емоційно близькою людиною. Дитині подобається проводити час разом з матір'ю, вона іде на контакт з батьком та деякий час може проводити разом з ним. Однак довготермінове спілкування з батьком може нанести дитині психічну травму. З довідки, наданої класним керівником неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] від 29.04.2013 р. № 255 вбачається, що до школи дитину приводять батьки як разом, так і окремо. Також зазначено, що мати [PERSON] - [PERSON] до школи з проханням заборони зустрічей дитини з батьком не зверталася. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Стаття 141 СК України закріплює, що мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ч. 1, 2, 3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з частинами 1, 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ч. 6 статті 19 СК України вказує на те, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З урахуванням зазначених вище обставин, досліджених доказів та положень закону, доводи позивача щодо перешкоди з боку [PERSON] у особистому спілкування з неповнолітньою донькою [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Окрім того, виходячи з інтересів дитини, приймаючи до уваги вік останньої, яка являється малолітньою і в силу свого віку має дотримуватись певного режиму життя, поведінку батьків, відношення дитини до кожного з батьків, суд в повному обсязі не погоджується з висновками Виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради та вважає за необхідне встановити наступне: в частині щотижневих зустрічей по суботах з 14:00 до ранку неділі, замінивши вказаний час на суботу з 15:00 до 18:00. Суд вважає, що встановлення такого способу участі батька у вихованні, з урахуванням режиму дня дитини та її бажання, на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитини. Також, збільшення часів спілкування з дитиною повинно бути поступовим та таким, що не буде травмувати дитину. Також відповідно до ст..88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 114,70 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial