Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває позов [PERSON] до [PERSON], Личаківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції, треті особи [PERSON], ПАТ Комерційний банк НАДРА про визнання права власності на автомобіль марки BMW, модель 740, кузов WBAGG8108DF91565, днз ВС 2700 АО, та виключення цього автомобіля з під арешту. На обґрунтування вимог зазначає, що 05.10.2009 року спірний автомобіль було відчужено [PERSON] за усною угодою на користь позивача, у звязку з чим було видано нотаріально посвідчену довіреність з правом розпорядження ТЗ; таким чином вони фактично вчинили правочин купівлі продажу цього транспортного засобу. В свою чергу сам [PERSON] набув цей транспортний засіб у власність 11.07.2008 року за усним договором міни з [PERSON], котрий згідно свідоцтва про реєстрацію є титульним власником ТЗ, у звязку з чим також було видано нотаріально посвідчену довіреність з правом розпорядження ТЗ. Проте, як виявилося, спірний автомобіль перебуває під арештом, накладеним Личаківським відділом ДВС Львівського міського управління юстиції 28.05.2015 року, чим порушуються право власності позивача, й котрий, шляхом предявлення цього позову, просить суд захистити право власності шляхом виключення майна з під арешту. В судовому засіданні позивач та його представник вимогу підтримали та просять задовольнити. Відповідач та третя особа [PERSON] з вимогами [PERSON] погодилися в повному обсязі. Третя особа ПАТ КБ Надра просить суд відмовити у позові за безпідставністю, про що направила на адресу суду письмові заперечення на позов від 19.03.2018 року. Третя особа Личаківський відділ ДВС Львівського міського управління юстиції на адресу суду не направила повноважного представника, хоча належним чином повідомлялася про час і місце судового розгляду. Судом встановлені наступні обставини. Отже позивач зазначає, що 05.10.2009 року спірний автомобіль було відчужено [PERSON] за усною угодою на користь позивача, у звязку з чим було видано нотаріально посвідчену довіреність з правом розпорядження ТЗ; таким чином вони фактично вчинили правочин купівлі продажу цього транспортного засобу. В свою чергу сам [PERSON] набув цей транспортний засіб у власність 11.07.2008 року за усним договором міни з [PERSON] ([PERSON] передав [PERSON] автомобіль Ауді А6, а останній [PERSON] спірний автомобіль), котрий згідно свідоцтва про реєстрацію є титульним власником ТЗ, у звязку з чим також було видано нотаріально посвідчену довіреність з правом розпорядження ТЗ. На підтвердження викладеного надав Суду копії: -нотаріально посвідченої в реєстрі за №1263 від 11.07.2008 року довіреності від імені [PERSON], складеної на підставі усного договору доручення, про уповноваження [PERSON], [PERSON], [PERSON] продати за ціну та на умовах на їх розсуд, передати в найм, в позичку та експлуатувати спірний автомобіль. Термін дії довіреності до 11.07.2011 року. -нотаріально посвідченої в реєстрі за №2225 від 05.10.2009 року довіреності виданої [PERSON], котрий діяв в порядку передоручення від імені [PERSON], складеної на підставі усного договору доручення, про уповноваження [PERSON] представляти інтереси [PERSON], що повязані з експлуатацією спірного ТЗ, в т.ч. вчиняти всі юридично значимі дії, повязані з виконанням довіреності, та керувати цим ТЗ. Термін дії довіреності до 11.07.2011 року. Викладені в позові обставини визнали в судовому засіданні відповідач та третя особа [PERSON] Проте, як виявилося, спірний автомобіль БМВ перебуває під арештом, накладеним постановою державного виконавця Личаківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції 28.05.2015 року. Накладання арешту на ТЗ було зумовлено існуванням виконавчого листа, виданого 19.12.2014 року Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ НАДРА заборгованості за договором кредиту від 28.02.2007 року в розмірі 6910, 16 євро, згідно офіційного курсу НБУ станом на дату і час ухвалення рішення еквівалентно 135\~636, 94 гривень та 1223, 58 гривень судового збору. Відтак органами ДВС було відкрите виконавче провадження за №47657604 від 28.05.2015 року, й згадуваною вище іншою постановою від 28.05.2015 року на автомобіль марки BMW, модель 740, кузов WBAGG8108DF91565, днз ВС 2700 АО, було накладено арешт й заборонено відчуження з наступним оголошенням ТЗ в розшук. 16.10.2015 року розшук ТЗ було припинено постановою державного виконавця у звязку з виявленням спірного майна. Вирішуючи підставність вимог [PERSON] Суд наголошує на наступному. Позивач наголошує, що він є власником автомобіля, чиє право не визначається іншими особами стверджує про набуття майна в свою власність за усною угодою, у звязку з чим було видано нотаріально посвідчену довіреність з правом розпорядження ТЗ; таким чином було фактично вчинено правочин купівлі продажу цього транспортного засобу, що цілком відповідає змісту ст.. 328 ЦК України Разом з тим загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.\~\~ Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У справі, яка розглядається Судом встановлено, що договір купівлі-продажу між сторонами спору щодо спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та не зареєстрований за [PERSON], а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на автомобіль на підставі статті 392 ЦК України. Таким чином Суд наголошує, що довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля. Доводи що факт укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу автомобіля марки BMW, модель 740, кузов WBAGG8108DF91565, днз ВС 2700 АО, підтверджено довіреністю нотаріально посвідченою в реєстрі за №2225 від 05.10.2009 року, не заслуговують на увагу, оскільки видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу з наступною реєстрацію ТЗ в органах МВС згідно приписів Порядку державної\~реєстрації (перереєстрації),\~зняття з\~обліку автомобілів,\~автобусів,\~а також\~самохідних машин,\~сконструйованих на\~шасі автомобілів,\~мотоциклів усіх\~типів,\~марок і\~моделей,\~причепів,\~напівпричепів,\~мотоколясок,\~інших прирівняних\~до них\~транспортних засобів\~та мопедів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~7\~вересня 1998\~року №\~1388 - не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Подібного правового\~висновку дійшов\~КЦС в\~складі ВС\~у постанові\~від 15.02.2018\~року у\~справі № 640/7052/16-ц, й котрий (правовий висновок ВС), в силу ст.. 263 ЦПК України, має враховуватися судами з метою підтвердження законності та обґрунтованості судових рішень.

Outcome: dismissed