Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В серпні 2011 року позивач, в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати за ним право власності на самочинно зведені споруди, а саме: літню кухню під літерою «Б», тамбур під літерою «б», сарай під літерою «З», сарай під літерою «Ж», які розташовані за адресою: [ADDRESS], та зазначав, що йому належить спірний будинок з прибудинковими будівлями на підставі рішення Совєтського районного суд м. Макіївки Донецької області від 11 червня 2009 року. Він має намір розпорядитися належною йому власністю, але виникли перешкоди, оскільки при проведенні інвентаризації виявлені самочинні споруди. Рішенням Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 19 серпня 2011 року позов [PERSON] до Макіївської міської ради про визнання права власності на самочинно зведені споруди задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на самочинно зведені споруди, а саме: літню кухню під літерою «Б», тамбур під літерою «б», сарай під літерою «З», сарай під літерою «Ж», які розташовані за адресою: [ADDRESS]. В апеляційній скарзі [PERSON], який не брав участі в розгляді справи, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Апелянт посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 жовтня 2006 року він є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS]. За таких обставин оскаржуваним рішенням суду порушено його права, оскільки він також має право на самочинно збудовані споруди. В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] заперечували проти доводів апеляційної скарги і просили залишити рішення суду без змін. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Ухвалюючи рішення про задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на самочинно зведені споруди, а саме: літню кухню під літерою «Б», тамбур під літерою «б», сарай під літерою «З», сарай під літерою «Ж», які розташовані за адресою: [ADDRESS], суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником будинку [ADDRESS] та положень ст. 376 ЦПК України, якою передбачено, що на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Проте погодитися з висновками суду не можна з таких підстав. Відповідно до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом. Стаття 376 п.5 ЦК України передбачає, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Проте, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 ЦПК України. У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. В пункті 27 вказаної постанови зазначено, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення Совєтського районного суд м. Макіївки Донецької області від 11 червня 2009 року власником будинку [ADDRESS], є [PERSON]. Відповідно до акту Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївки» та копії плану земельної ділянки індивідуального житлового будинку [ADDRESS] за вищезазначеною адресою самовільно збудовані: літня кухня під літерою «Б», тамбур під літерою «б», сарай під літерою «З», сарай під літерою «Ж». В позовній заяві не зазначені обставини щодо звернення позивача [PERSON] до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин і ці питання судом не досліджувались, дані про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право, позивачем не надавалися і в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об'єкта до експлуатації, суд повинен був вирішити спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону,та з урахуванням, що правила статті 376 ЦК не можуть бути застосовані при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда тощо). Крім того, як вбачається з апеляційної скарги [PERSON] та доданих до неї матеріалів, [PERSON] належало право власності на ? частку вказаного домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5 жовтня 2006 року. Рішенням Совєтського районного суду м. Макіївки від 11 червня 2009 року припинено право власності [PERSON] на ? частку вказаного будинку, але вказане рішення рішенням апеляційного суду Донецької області від 28 травня 2013 року скасовано і в задоволенні позовних вимог [PERSON] про поділ будинку та припинення права власності [PERSON] на ? частку будинку відмовлено. На теперішній час [PERSON] є власником ? частки житлового будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 5 жовтня 2006 року, а тому суд, ухвалюючи рішення від 19 серпня 2011 року про визнання права власності на самочинно зведені споруди за [PERSON], вирішив питання про права апелянта [PERSON] Відповідно до положень ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed