Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 лютого 2010 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Віниуцької області, про що зроблено актовий запис № 01. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, ведення спільного господарства та виховання дитини. З червня 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинено, втрачено всі фізичні та духовні зв'язки між ними. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та буде суперечити його інтересам, у зв'язку з чим просить його розірвати та залишити за ним судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві. Суду пояснив, що хоч він і проживає в одній квартирі з відповідачем, проте з травня 2017 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть. У зв'язку з цим наполягав на розірванні шлюбу, зазначивши, що примирення між ними неможливе. Просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала та пояснила, що дійсно з травня 2017 року вона не підтримує з відповідачем шлюбні відносини, спільного господарства та бюджету не ведуть, не зважаючи на те, що проживають в одній квартирі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15 серпня 2017 року, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано виконавчим комітетом Копіївської сільської ради Тульчинського району Віниуцької області 25 лютого 2010 року, про що зроблено актовий запис № 01 (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно виконкомом Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 14 квітня 2011 року (а.с. 6). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, з червня 2017 року сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, кожен живе своїм життям, позивач категорично наполягав на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить лише формальний характер, у зв'язку з чим вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити їх інтересам. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного та

Outcome: approved