Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В серпні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 381528 грн. 45 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № Д002/СЖ-381.07.1 від 28.09.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 430000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,9% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 28.09.2027 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. 30 січня 2008 року між Державною іпотечною установою та відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 77/08, відповідно до якого останній передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього позивач нарахував заборгованість по основній сумі боргу в розмірі 363705 грн. 06 коп., відсотки в сумі 14785 грн. 46 коп., інфляційні втрати в сумі 3037 грн. 93 коп. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через розміщення інформації на веб - сторінці Дзержинського міського суду Донецької області в розділі «інформація про виклик до суду та інше» 16.09.2015 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до договору про іпотечний кредит № Д002/СЖ-381.07.1 від 28.09.2007 року, [PERSON] отримав кредит у сумі 430000 грн., із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 10,9 % річних, з кінцевим строком погашення не пізніше 28.09.2027 року (а.с. 6-11; 12-15). Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. При цьому, суд звертає увагу, що 30 січня 2008 року між Державною іпотечною установою та відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 77/08, відповідно до якого останній передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором (а.с. 16-19). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про іпотечний кредит № Д002/СЖ-381.07.1 від 28.09.2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», яке на підставі вказаного договору відступлення права вимоги відступило позивачу по справі право вимоги повернення кредиту та [PERSON] встановив, що станом на 12.05.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 381528 грн. 45 коп., з них 363705 грн. 06 коп. - основна сума боргу, 14785 грн. 46 коп. - відсотки, 3037 грн. 93 коп. - інфляційні втрати (а.с. 3; 5). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved