Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги сторона позивача вказувала, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] 07 грудня 2015 року [PERSON] померла, після чого відкрилась спадщина у вигляді вказаного майна. [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої. Реалізуючи законні інтереси, з метою належного оформлення спадкових прав, [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але питання про спадкування квартири залишилось невирішеним. У звязку з цим [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] Позивач [PERSON] у відкрите судове засіданні не зявився, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник [PERSON] міської ради у відкрите судове засіданні не зявився, але від особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, дослідивши представлені суду та забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 грудня 20103 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] під реєстровим №3-1780, власником квартири [ADDRESS], загальною площею 56,0кв.м., є [PERSON] 07 грудня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №434526, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції від 07 грудня 2015 року, актовий запис №12551 від 07 грудня 2015 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як регламентує ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Правила статті 1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сімї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Згідно матеріалів справи, [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], який належить до четвертої черги. Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до належного особі майна у вигляді квартири [ADDRESS]. Як свідчать документи, що складають спадкову справу №11/2016, відкриту приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] до майна померлої [PERSON], факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини визнається доведеним суду. Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість визнання за [PERSON] права власності на №44 в будинку №29 по вулиці Космонавтів в місті Одесі, загальною площею 56,0кв.м.

Outcome: approved