Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування власної позиції позивач посилалась на ті обставини, що між сторонами був укладений шлюб, в період перебування в якому у них народилась дитина. Втім, в теперішній час подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть, відповідач не приймає участі в утриманні дитини. У звязку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом в суд, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2500,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Цивільна справа вже розглядалась судом. Так, заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 02 березня 2017 року заявлений позов задоволено. Однак, ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 07 червня 2017 року за заявою сторони відповідача [PERSON] заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. При новому розгляді справи заявлені вимоги та правове обґрунтування позову не змінювались. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від особи надходила заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від особи надходила заява про часткове визнання позову в розмірі 1000,00 гривень та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року, який був розірваний в судовому порядку. В теперішній час особи проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В період перебування у шлюбі у подружжя народилась дитина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини зазначений відповідач [PERSON], дитина в теперішній час проживає з матірю. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачає ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 ч.ч.1,2 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому, відповідно до ст. 191 ч.ч.1,2 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, судом звернуто увагу на той факт, що даних про працевлаштування та загальний доход відповідача не представлено. Суд також враховує, що з 01 травня 2017 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1426,00 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років 1777,00 гривень, мінімальна заробітна плата 3200,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком від 6 до 18 років 1777,00 х 0,3 = 533,10 гривень. У звязку з цим суд погоджується із обґрунтованістю визначення аліментів в даному випадку у твердій грошовій сумі, однак при цьому доходить висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог шляхом присудження з відповідача аліментів у розмірі 1000,00 щомісячно на утримання дитини від дня предявлення позову з 18 листопада 2016 року. Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved