Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якої: 26 березня 2013 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 18. Факт укладення шлюбу підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 137683 від 26.02.2014 року. Дошлюбне прізвище позивачки - Файзуліна. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області. Син на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час проживання у шлюбі, погляди на життя та в побуті сторін розходилися у зв'язку з чим, у сім'ї виникали непорозуміння. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного, за час проживання у шлюбі, позивачці та відповідачу не вдалося. Навпаки, ставлення до сім'ї привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. У звязку з цим, починаючи з грудня 2016 року та по теперішній час позивачка фактично припинила з відповідачем шлюбні стосунки, перестала вести спільне господарство. У судове засідання позивачка не з'явилась, проте надала до канцелярії суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач до суду не прибув також, однак надав заяву, в якій з позовними вимогами згоден та просить суд розглянути справу без його участі. Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки кожен зі сторін має різні погляди на життя та останнім часом не мають спільних інтересів, ведуть окремо господарство. Крім того, примирення не є доцільним, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин, починаючи з грудня 2016 року по теперішній час позивачка та відповідач проживають окремо у різних населених пунктах. Надання строку для примирення призведе лише до тяганини розгляду даної справи, а не відновлення сімейних стосунків, так як, позивачка та відповідач з грудня 2016 року по теперішній час не проживають разом, і якби вони хотіли відновити сімейні стосунки, то це було б ними зроблено. Оскільки від шлюбу позивачка з відповідачем мають малолітнього сина, то розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. За домовленістю між позивачкою та відповідачем син залишився проживати разом з останньою. Шлюб подружжя розриває вперше. Основною причиною розпаду сімї є непорозуміння, які виникають внаслідок різних поглядів на життя, побут. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного, за час проживання у шлюбі сторонам не вдалось. Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач та відповідач проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше суспільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Дошлюбне прізвище позивачки - Файзуліна. Після укладення шлюбу з відповідачем нею було змінено прізвище на - [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи, що сімейним законодавством гарантується добровільність шлюбу, суд вважає доцільним шлюб розірвати. Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved