Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

В поданому позові позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS], в якій, крім позивача, зареєстровані також його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], яка фактично починаючи з 2013 року постійно мешкає в Німеччині. При цьому відповідач починаючи з 01 липня 2015 року без укладання будь-якого письмового договору здійснює послуги з водопостачання та водовідведення в належну позивачу квартиру. Також позивач в позові зазначає, що в належній йому квартирі встановлені два прилади обліку спожитої холодної води (водоміри), на підставі показань яких відповідач проводив позивачу нарахування плати за спожиту воду та водовідведення. При цьому строк держаної повірки зазначених приладів обліку був встановлений у грудні 2014 року, але у зв'язку з тим, що на території Луганської області, зокрема й міста Попасна, починаючи з квітня 2014 року розпочалися активні бойові дії у рамках антитерористичної операції, позивач був змушений разом із дружиною на тривалий час виїхати як переселенці до м.Харкова, у зв'язку з чим державна повірка приладів обліку води своєчасно проведена не була. І лише в січні 2016 року позивач, повернувшись додому, звернувся до відповідача з питань проведення державної повірки належних йому водомірів, після чого відповідач демонтував водоміри та направив їх на державну повірку, після проведення якої водоміри були визнані придатними до експлуатації та знов були встановлені в квартирі позивача. При цьому позивач за проведений монтаж/демонтаж приладів обліку, а також за проведення державної повірки сплатив відповідачу грошові кошти на загальну суму 228 грн.76 коп., хоча на думку позивача такі дії повинні були проведенні за рахунок відповідача. Крім того, у зв'язку з несвоєчасним проведенням державної повірки водомірів відповідач нарахував позивачу вартість послуг з водопостачання та водовідведення за нормами споживання холодної води у сумі 2251 грн.64 коп., а не за показаннями засобів обліку холодної води, вимагаючи від позивача повної сплати нарахованої суми, при цьому відмовив позивачу провести опломбування цих водомірів. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач в поданому позові просить суд: зобов'язати відповідача укласти з ним письмовий договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення; визнати неправомірною відмову відповідача провести за власний рахунок повірку засобів обліку води (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) та стягнути з відповідача на його користь сплачені ним за такі дії грошові кошти на загальну суму 228 грн.76 коп.; визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування оплати за водопостачання та водовідведення згідно норм споживання у розмірі 2251 грн.64 коп., визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови провести опломбування засобів обліку холодної води в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати відповідача провести відповідне опломбування засобів обліку холодної води за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивач та його представник збільшили розмір позовних вимог (а.с.75) та просили суд зобов'язати відповідача перерахувати вартість послуг з водопостачання та водовідведення до моменту опломбування ними засобів обліку на підставі показників водомірів та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які були понесені позивачем на правову допомогу. Представники відповідача згідно наданих письмових заперечень (а.с.35-37) та в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на його необґрунтованість, вважаючи при цьому дії посадових осіб відповідача правомірними, вчиненими згідно вимог діючого законодавства України. Суд, вислухавши доводи сторін, пояснення свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні без заперечень з боку сторін були встановлені наступні фактичні обставини. Так судом встановлено, що відповідач є юридичною особою, яка була створена на підставі рішення Попаснянської районної ради Луганської області за №41/1 від 23 грудня 2014 року (а.с.85-86), належним чином зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.48-49), має відповідну ліцензію на здійснення централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.89), при цьому фактично здійснює свою виробничу діяльність з 01 липня 2015 року. Також судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] та як споживач, отримує з боку відповідача послуги з водопостачання та водовідведення, не маючи при цьому будь-якого письмового договору на отримання таких комунальних послуг. Крім того судом встановлено, що в квартирі позивача у грудні 2011 року були встановлені два прилади обліку спожитої холодної води (водоміри), що підтверджується відповідним Актом вводу до експлуатації (а.с.4). При цьому строк держаної повірки зазначених приладів обліку був встановлений у грудні 2014 року, але у зв'язку з тим, що на території Луганської області, зокрема й міста Попасна, починаючи з квітня 2014 року розпочалися активні бойові дії у рамках антитерористичної операції, позивач був змушений разом із дружиною на тривалий час виїхати як переселенці до м.Харкова, що підтверджується відповідними довідками на а.с.7-8, у зв'язку з чим державна повірка приладів обліку води своєчасно проведена не була. І лише в січні 2016 року позивач, повернувшись додому, звернувся до відповідача з питань проведення державної повірки належних йому водомірів, після чого відповідач згідно Акту виконаних робіт на а.с.5 демонтував водоміри та направив їх на державну повірку, після проведення якої водоміри були визнані придатними до експлуатації, про що свідчать відповідні Свідоцтва про повірку на а.с.10, які знов 26 лютого 2016 року були встановлені в квартирі позивача. При цьому позивач за проведений монтаж/демонтаж приладів обліку, а також за проведення державної повірки сплатив відповідачу грошові кошти на загальну суму 228 грн.76 коп., що частково підтверджується відповідною квитанцією на а.с.5. При цьому факт оплати позивачем зазначеної суми грошових коштів був визнаний й представником відповідача під час судового розгляду, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України цей факт оплати позивачем певної суми грошових коштів додатковому доказуванню не підлягає. Також судом встановлено, що після монтажу водомірів в квартирі позивача останній того ж дня, а саме 26 лютого 2016 року звернувся до відповідача з письмовою заявою (а.с.12), в якій просив відповідача провести опломбування водомірів, але відповідач, розглянувши цю заяву, своїм листом від 01.03.2016 (а.с.13) відмовив позивачу в задоволенні його заяви, при цьому повідомив позивача про нарахування оплати за водопостачання та водовідведення згідно норм споживання у розмірі 2025 грн.68 коп., про що службова особа відповідача, а саме контролер, безпосередньо зазначила в розрахунковій книжці позивача (а.с.9). Разом з тим, позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, 01.03.2016р. повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою (а.с.14), в якій просив проводити нарахування абонентської плати за наданні послуги з водопостачання та водовідведення на підставі показань водомірів, на що відповідач своїм листом від 10.03.2016 (а.с.15) повторно відмовив позивачу у задоволенні його заяви, запропонувавши позивачу добровільно сплатити нараховану суму заборгованості. Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини, які були визнані сторонами під час судового розгляду, та перевіряючи доводи сторін, судом враховується наступне. Так, відповідно до ст.67-68 ЖК України та ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» наймач або власник житла зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за надані комунальні послуги. Плата за надані комунальні послуги у вигляді питного водопостачання та водовідведення береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. При цьому, якщо в квартирі споживача встановлений засіб обліку води, то сплата за спожиту воду справляється згідно з показниками таких засобів обліку, а у разі, якщо в квартирі відсутні такі засоби обліку води, то відповідно до п.21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку на одну особу. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача укласти з ним письмовий договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, судом враховується, що після створення КП «Попаснянський районний водоканал» підприємство не намагалося належним чином оформити свої стосунки із позивачем шляхом укладання письмового договору, встановити кількість споживачів послуг, які мешкають разом із позивачем, надіслати припис на повірку водомірів тощо. Разом з тим, суд вважає, що між сторонами існують фактичні договірні правовідносини, які є публічними, так як позивач є абонентом КП «Попаснянський районний водоканал», оскільки має свій абонентський рахунок та користується послугами з водопостачання та водовідведення, які надає відповідач. При цьому суд зазначає, що згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Крім того, ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», який є спеціальним Законом, що безпосередньо регулює існуючи між сторонами спірні правовідносини, передбачений виключний перелік юридичних та фізичних осіб, з якими обов'язково необхідно укладати договір з водопостачання та водовідведення, при цьому до цього переліку не входять власники або наймачі квартир в багатоповерхових будинках. А тому суд вважає, що заявлені позивачем в цієї частині позову позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги в частині визнання неправомірною відмову відповідача провести за власний рахунок повірку засобів обліку води (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім за проведення державної повірки та монтажу водомірів грошових коштів на загальну суму 228 грн.76 коп., судом враховується, що відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. При цьому ст.1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що підприємство питного водопостачання - це суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об'єктів централізованого питного водопостачання, забезпечує населення питною водою за допомогою пунктів розливу (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв) підготовки питної води та виробництво фасованої питної води, а централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. А тому, враховуючи, що відповідач має державну ліцензію на здійснення централізованого водопостачання та водовідведення (а.с.89), суд вважає, що відповідач по справі є одночасно як виробником, так і виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що додатково підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (а.с.11), де зазначено, що основний вид діяльності відповідача є забір, очищення та постачання води. Також судом враховується, що регулювання відносин між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, та споживачем цих послуг здійснюється згідно з «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі по тексту - Правила), які є у даному випадку спеціальним нормативним актом. При цьому, згідно п.9 цих Правил квартирні засоби обліку беруться виконавцем послуг на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Також відповідно до п.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на водопостачання. При цьому згідно п.п.6,7 «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», затвердженого постановою КМУ від 8 липня 2015 р. № 474, встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців наступним чином - виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем, а споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Таким чином, періодична повірка засобів обліку води, встановлених в квартирі позивача, повинна була виконуватись відповідачем за власний рахунок з дотриманням «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», а тому вимоги відповідача про проведення повірки засобів обліку води (водомірів) за рахунок позивача є неправомірними, так як суперечать вимогам діючого законодавства України. У зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно сплачені останнім грошові кошти за проведення державної повірки та монтажу/демонтажу водомірів на загальну суму 228 грн.76 коп. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови провести опломбування засобів обліку холодної води в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] та зобов'язання відповідача провести відповідне опломбування засобів обліку холодної води за вищевказаною адресою, а також в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування оплати за водопостачання та водовідведення згідно норм споживання у розмірі 2251 грн.64 коп., судом враховується, що згідно п.п.17,18 «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт» опломбування засобу вимірювальної техніки здійснюється представником виконавця у день його монтажу, про що зазначається в акті про монтаж засобу вимірювальної техніки. При цьому виконавець веде облік засобів вимірювальної техніки, щодо яких проведено періодичну повірку та ремонт. А тому суд вважає, що після проведеної державної повірки засобів обліку води, посадові особи відповідача під час монтажу цих засобів повинні були саме в день монтажу провести опломбування цих засобів обліку. Проте, відповідач, діючи в порушення зазначених вимог, навмисно не опломбовував засоби обліку води позивача, продовжуючи нараховувати плату за спожиту воду згідно норм споживання, при цьому станом на 01 травня 2016 року загальна сума нарахованої відповідачем заборгованості за спожиту воду за нормами споживання склала 2251 грн.64 коп., хоча повинен був врахувати саме показники засобів обліку води з огляду на вимоги п.10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», згідно яких виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. При цьому суд зазначає, що на час проведення державної повірки засобів обліку спожитої позивачем води у період з 18 січня 2016 року по 26 лютого 2016 року плата за наданні послуги з водопостачання та водовідведення згідно п.15 Правил повинна була справлятися згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. А тому суд вважає позовні вимоги, заявлені позивачем в цієї частині позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які були понесені позивачем на отримання правової допомоги, судом враховується, що позивачем та його представником не було надано на адресу суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог, у зв'язку з чим суд вважає необхідним в задоволенні цієї частини позову відмовити за необгрунтованістю. Вирішуючи позов таким чином суд враховує, що позивач під час звернення до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, у зв'язку з чим та на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного, ст..11 ЦК України, ст.ст.64-68 ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII, «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630, «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», затвердженого постановою КМУ від 8 липня 2015 р. №474,

Outcome: partial