Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Після смерті батька позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину, оскільки вступив в фактичне управління та володіння спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки окрім нього на спадщину претендує його сестра [PERSON] . В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася також, надіслала заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 6) був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] (а. с. 11-12). У встановлений законом строк позивач прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступив у володіння і управління спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ч.2 ст.548 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; -ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] ; [PERSON] як спадкоємиць за законом, прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на це майно.

Outcome: approved