Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання дій з невиконання зобовязання неправомірними, припинення зобовязання, стягнення отриманого завдатку та суми у розмірі завдатку. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує наступним. [PERSON], [INFO], та її донька [PERSON] [INFO], досягли домовленості з громадянами [PERSON] та [PERSON] щодо вчинення в розумні строки договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул. Зелена, 166, який, на праві приватної власності, належить вказаним громадянам. Згідно вказаної домовленості ми прийняли на себе зобов'язання здійснити купівлю вказаного житлового будинку, відповідно, громадяни [PERSON] зобов'язувались його продати за визначеною ціною. Таким чином, на думку позивачки, між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони та громадянами [PERSON] та [PERSON], з іншого боку, виникли зобов'язальні правовідносини. На забезпечення виконання вищевказаного зобов'язання щодо купівлі вказаного будинку, [PERSON], та її донькою [PERSON], було надано власникам будинку завдаток у розмірі 100 (ста) умовних одиниць - 2700 (дві тисячі сімсот) гривень, з свого боку громадяни [PERSON] надали розписку в письмовій формі про отримання вказаної суми. В подальшому, в звязку з вимаганням відповідачів поступово сплачувати вартість житлового будинку частковим платежами без додаткових гарантій, позивачка відмовилась від сплати вартості житла. Крім того, вартість будинку по незрозумілим для позивача причинам зросла. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд: визнати дії відповідачів [PERSON] та [PERSON] з невиконання зобов'язання неправомірними, припинити зобов'язання, на підставі положень ст. 571 Цивільного кодексу України стягнути з відповідачів отриманий завдаток у розмірі 100 (сто) умовних одиниць - 2700 (дві тисячі сімсот) гривень та таку ж суму у розмірі завдатку 100 (сто) умовних одиниць - 2700 (дві тисячі сімсот) гривень, загалом 200 (двісті) умовних одиниць - 5400 (п'ять тисяч чотириста) гривень на користь, [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [INFO],, с. Костянтинівна, вул, Соборна (Щорса), 56. Позивач в судове засідання не з'явився, але від нього в мате\-ріалах справи мається заява про розгляд справи за його відсутності, напо\-лягає на заявлених позовних вимогах. Проти заочного розгляду справи не запе\-речує . Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідан\-ня відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея\-вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наяв\-них у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра\-ви . При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27.09.2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Се\-вастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового за\-сідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд спра\-ви за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвален\-ня заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра\-ви. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.\~\~ Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладених в ухвалах Судової палати з цивільних справ від 26.02.2004, від 13.10.2005, а також від 21.06.2006 вбачається, що «Залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. Якщо ж сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались». З урахуванням наведеного можливо дійти висновку про те, що другим критерієм відмінності завдатку від авансу є умова обов'язкового дотримання сторонами форми укладення договору, встановленої законом. Викладені тези в їх сукупності є підставою для обґрунтованого висновку про те, що основними критеріями відмінності завдатку як одного із засобів забезпечення виконання зобов'язань від авансу, як однієї з форм розрахунків є: 1. Забезпечення завдатком тільки дійсного, тобто укладеного сторонами, того чи іншого цивільно-правового зобов'язання. 2. Обов'язкове дотримання сторонами встановленої законом форми укладення договору, який забезпечений завдатком. 3. Винне ухилення одної зі сторін від виконання укладеного з дотриманням встановленої законом форми договору, котрий забезпечений завдатком. Таким чином, за умови відсутності хоча б одного з трьох вищенаведених критеріїв відмінності передані однією стороною другій стороні грошові суми або рухоме майно у рахунок належних за договором платежів є не завдатком, а авансом. Отже, якщо у разі порушення умов попереднього договору основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Оскільки сторони не дотримались встановленого законодавцем порядку та форми укладення попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку, склавши при цьому лише просту письмову розписку, грошові кошти в розмірі 100 доларів США, що еквівалентно 2700 грн. які були передані відповідачам позивачкою є авансом, який підлягає поверненню. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] в частині визнання дій з невиконання зобовязання неправомірними, припинення зобовязання та стягнення авансового платежу, відповідають вимогам чинного законодавства та правової позиції Верховного Суду України, а тому підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити. Крім того, за змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивачки, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються частково, із відповідачів слід стягнути понесені позивачем при пред'явленні позову судові витрати у вигляді оплати судового збору в розмірі 640,00 грн., оскільки цей розмір являє собою мінімальний розмір судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial