Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Бурштин» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09.09.2020 року позов Позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Бурштин» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. Вирішено питання судових витрат. 17.09.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Таборовець А.П. про ухвалення додаткового рішення та стягання витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Згідно приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України справа розглянута без виклику сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд дійшов наступного висновку. За змістом ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Так, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягомп`яти днівпісля ухваленнярішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підтвердження здійснених представником позивача адвоката Таборовець А.П. витрат на професійну правничу допомогу надано: ордер серія РН -640 №0180, акт приймання - передачі виконаних робіт до договору №0108 від 21.10.2019 р. сформований 12.09.2020 р., на суму 6000 грн., та на підтвердження сплати зазначених сум долучено меморіальний ордер №@2PL279029 від 14.09.2020 року. Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд виходить із доведеності їх понесення, що стверджується наявними в матеріалах справи. Визначаючи їх розмір, суд виходить із критерію розумної необхідності таких витрат. Перелік наданих адвокатом послуг при розгляді справи та їх вартість наведена у підписаному акті від 21.10.2019 року, згідно якого їх загальна вартість становить 6000 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково на суму 41429,36 грн., то витрати на правничу допомогу слід розподілити у відповідності до роз`яснень, що містяться у п. 36 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17.10.2014 року. За наведеного, суд приходить до висновку, що за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню позивачу понесені ним витрат на правничу допомогу в сумі 1270,80 грн.(6000х21,18%). Частиною 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, з позивача підлягають стягненню на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 1270,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial