Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Миколаївської міської ради, Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про звільнення спадкового майна з під арешту та визнання права власності на спадкове майно. У своєму позові позивач зазначила, що 29.09.2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири №11, що знаходиться за адресою м.Миколаїв вул.Сінна (стара назва Будьонного), будинок №55. Звернувшись до нотаріуса із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену частку квартири, виявилось, що на вказане майно накладено арешт, а саме на 3/8 частини вищезазначеної квартири згідно ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.05.2014 року, у звязку з чим нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що унеможливлює оформлення її спадкових прав. Враховуючи наведене, позивач просить зняти арешт, накладений на підставі Ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.05.2014 року та постанови ВП № 45861982 від 19.12.2014 року Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на 3/8 частини квартири №11, що знаходиться за адресою м.Миколаїв вул.Сінна (стара назва Будьонного), будинок №55, яка належала на праві власності [PERSON], зобовязати Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зняти арешт з 3/8 частин вищезазначеної квартири та визнати право власності на 1/2 частку спадкового майна. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявився. Представник відповідача Миколаївська міська рада у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача - Заводський відділ державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 183/2016 до майна померлого 29.09.2015 року [PERSON], суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, 29.09.2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири №11, що знаходиться за адресою м.Миколаїв вул.Сінна (стара назва Будьонного), будинок №55, яка належала померлому на підставі договору дарування від 03.04.1995 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2000 року. Також судом встановлено, що [PERSON], звернулася до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено в цьому, з відповідними розясненнями постановою від 08.04.2016 року. Так, відповідно до постанови від 08.04.2017 року виданої Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], було відмовлено оскільки, під час проведення нотаріусом перевірки відсутності заборони або арешту на спадкове майно при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було виявлено обтяження на спадкове майно, а саме арешт на 3/8 частини квартири №11, що знаходиться за адресою м.Миколаїв вул. Будьонного, будинок №55. Зазначене було встановлено, що за даними Інформаційної довідки №56934213 від 08.04.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна обтяження (арешт) на зазначене майно було накладено на підставі Ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.05.2014 року, серія та номер: н/п кс/490/2065/2014. Разом з тим, відповідно до листа Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 04.12.2015 року, станом на 04.12.2015 року, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відкриті виконавчі провадження відсутні. Щодо накладених арештів на майно боржника 19.12.2014 року державним виконавцем накладено арешт на майно боржника за виконавчим провадженням № 45861982. Відповідно до постанови ВП №45861982 державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 13.11.2015 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №490/7037/14-к виданий 12.11.2014 року Центральним районним судом м.Миколаєва про конфіскацію всього майна, яке належить на праві власності [PERSON], закінчено у звязку зі смертю останнього. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно спадкодавця [PERSON], неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її прав шляхом скасування такого арешту. Що стосується вимог позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири №11, що розташована по вул.Сінна (стара назва Будьонного), будинок №55 в м.Миколаєві, то суд відмовляє в їх задоволенні, виходячи з наступного. \~ \~ Так, скасовую арешт, суд не повинен вирішувати питання про визнання за позивачем [PERSON] право на спадщину, оскільки остання після скасування арешту має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст.1269 ЦК України, звернувшись у нотаріальну контору, після чого вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial