Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

в позові вказано, що на підставі договору купівлі - продажу від 26.11.2018 позивач набула у власність домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В домоволодінні зареєстровані відповідачі. Реєстрація відповідачів в будинку порушує права позивача на вільне розпорядження та користування помешканням, спричиняє збільшення розміру щомісячних витрат по комунальних платежах. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання повідомлені засобами підприємства зв'язку та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Сторонами договору купівлі-продажу зазначено позивача та відповідача [PERSON] Згідно п. 4.2. договору купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати покупцю відчужене майно вільне від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб та у стані, відповідно тому, що існував на день огляду житлового будинку покупцем. В п. 4.3. договору купівлі-продажу вказано, що продавець зобов'язаний зняти з реєстрації всіх осіб, які зареєстровані за цим домоволодінням, звільнити домоволодіння від особистих речей, що належать йому або третім особам, провести всі розрахунки з оплати комунальних послуг та передати домоволодіння покупцю. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже обов?язок доказування фактичних обставин спору законом покладено безпосередньо на сторони спору. В п. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже будь-які форми впливу відповідачів на реалізацію позивачем права власності виключаються. В п. 1 ст. 317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином володіння, користування та розпоряджання спірним майном визначається виключно позивачем. Відповідачі зобов?язані виконувати положення договору купівлі-продажу про зняття їх з реєстрації, передати домоволодіння до 27/01/2019. Отже на час вирішення спору по суті вже сплив строк виконання відповідачем зазначених обов?язків. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. В статті 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право власності власника на майно. Неприпустимість порушення права особи на житло також констатована Європейським судом з прав людини в справі «Максименко та Герасименко проти України» від 16.05.2013. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved