overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя, витребування майна та припинення права власності. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20.04.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, встановлено факт проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 01 січня 2004 року по 11 вересня 2016 року. В решті позовних вимог відмовлено. До суду надійшла справа для виконання ухвала Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2017 року про повернення цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя, витребування майна та припинення права власності для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Сторони по справі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обовязковою. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки як вбачається з матеріалів справи, при винесенні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому є вимоги майнового та немайного характеру та у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» нею було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. за немайнові вимоги та 3869,93 грн. за майнові вимоги (а.с. 1-2). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON]М задоволені частково в частині немайнових вимог, тому судові витрати необхідно стягнути з відповідачівпропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, рішенням від 09.02.2011 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено у повному обсязі. Рішення набрало законної сили. До суду надійшла заява [PERSON], про ухвалення додаткового рішення про вказання кінцевого строку стягнення аліментів у зв'язку з закінченням навчання його повнолітнього сина [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки як вбачається з матеріалів справи позовна заява [PERSON] містить вимогу щодо стягнення аліментів з [PERSON] на період навчання повнолітнього сина. Згідно довідки Харківського інституту фінансів №300 від 27.10.2010 року, [PERSON] є студентом денної форми навчання інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі та навчається на бюджетній основі. Термін закінчення навчання - 30.06.2014р. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр», Публічного акціонерного товариства «Банк\~ Михайлівський» про захист прав споживача. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 17.05.2017 року позовні вимоги задоволенні. Визнано недійсним в частині пунктів 8.1.1, 8.1.2, 8.9\~ договір № 980-006-000071234 від 10.03.2015 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю\~ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в особі головного фахівця Харківського відділення № 1 Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» [PERSON]. Визнано недійсним в частині пунктів 8.1.1, 8.1.2, 8.9\~ договір № 980-006-000202350 від 11.03.2016 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю\~ «Інвестиційно-розрахунковий центр» в особі головного фахівця Харківського відділення № 1 Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» [PERSON]. Визнано незаконними списання Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» без розпорядження [PERSON] грошових коштів для перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» з поточного рахунку № 26207514751302 в ПАТ «Банк Михайлівський», які були внесені на цей рахунок [PERSON] згідно квитанцій № 2105075 від 11.03.2016 року, № 4862217 від 20.04.2016 року, № 2179007 від 16.06.2015 року, № 1370917 від 10.03.2015 року, № 2105174 від 11.03.2016 року. До суду надійшла для виконання ухвала Апеляційного суду Харківської області від 23.06.2017 року про повернення даної справи для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обовязковою. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, оскільки як вбачається з матеріалів справи, при винесенні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1653 гривень 63 копійки, що підтверджується квитанцією №0.0.603345269.1 від 19.08.2016 року (а.с. 5). Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені, тому відповідно до положень ч. 1 статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах, а саме по 826 гривень 82 копійки з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває вищевказана цивільна справа. Рішенням суду від 10 листопада 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково: визнано незаконними дії Відкритого акціонерного товариства «Харківміськгаз» по відключенню 29 квітня 2009 року газопостачання споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS], шляхом відрізки в землі зваркою частини газопроводу, яка з'єднує систему газопостачання будинку з вуличною газовою магістраллю. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Проте, при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони у судове засідання не з'явилися. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність в судовому засіданні не є обов'язковою. Питання щодо судових витрат по даній справі суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, як споживач права якого порушені, звільняється від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із позовом 10 вересня 2013 року, а протягом 2013 року ставка судового збору за подання позовів немайнового характеру складала 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 229, 40 грн., то ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В провадженні Фрунзенського районного суду Харкова знаходиться цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою Харківської міської ради, заінтересована особа: Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м. Харкова. Заява обґрунтована тим, що за даними КП «Жилкомсервіс» право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1996 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. Власник - [PERSON] померла [INFO] року та знята з реєстраційного обліку і, як відомо Харківській міській раді, спадкоємці після її смерті відсутні. Заявник просить визнати спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] відумерлою, передавши право на спадщину до територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Представник заявника Тризна Є.В., який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, 17.03.2015 року через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що наполягає на задоволенні заяви та просив справу розглянути без його присутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення на її адресу судових повісток, про що свідчить повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. На день смерті [PERSON] була власником квартири [ADDRESS], зареєстрованої на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1996 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. Згідно відповіді Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори від 27 лютого 2015 року (вхідний № 7143) після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, яка мешкала за адресою: [ADDRESS], заведена спадкова справа № 307/2013, яка містить заяву [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS] про прийняття спадщини на підставі заповіту на все майно спадкодавця, посвідченого Дванадцятою харківською нотаріальною конторою 21.06.2012 року за р. № 2-446. За таких обставин, вимога Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою не може бути задоволена, так як у померлої [PERSON] є спадкоємець, який виявив бажання прийняти спадщину після її смерті і звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходилася зазначена справа. Рішенням суду від 11 грудня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, щлюб між ним та [PERSON] розірвано. Відповідач звернулася до суду із заявою, якою просить ухвалити додаткове рішення по вказаній справі, згідно до якого після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання сторони не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву відповідача такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач надала суду заяву про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Рішення Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2015 не містить даних про зміну прізвища відповідачу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При таких обставинах, суд вважає доцільним ухвалити додаткове рішення по справі із вирішенням питання щодо відновлення дошлюбного прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходилася зазначена справа. Рішенням суду від 15 травня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Договір довічного утримання, укладений між [PERSON] Георгієвною та [PERSON], посвідчений 8 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 428 розірвано. Позивач звернулася до суду із заявою, якою просить ухвалити додаткове рішення по вказаній справі, згідно доя кого повернути спірну квартиру в попередній стан, тобто залишити у власності [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просила провести розгляд заяви без її участі, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву позивача такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з рішення суду, договір довічного утримання, укладений між [PERSON] Георгієвною та [PERSON], посвідчений 8 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 428 розірвано, але не вирішено питання про повернення спірної квартири у первісний стан. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. При ухваленні рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2015 року стосовно вказаної позовної вимоги питання вирішене не було. При таких обставинах, враховуючи, що судом не ухвалено рішення щодо однієї з позовних вимог, в обґрунтування якої позивачем надані докази, які були досліджені судом у ході розгляду справи, суд вважає доцільним ухвалити додаткове рішення по справі із вирішенням питання щодо набуття права власності на майно, яке було відчужене позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходилася зазначена справа. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], Березівської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та зняття з реєстраційного обліку задоволено частково. Визнано [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житлом - будинком [ADDRESS] Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 297 гривень 40 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Судом при розгляді справи не було вирішено питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України. В судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, але їх присутність не є обов'язковою. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, оскільки під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати, а саме сплату судового збору. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач по справі є інвалідом ІІ групи, у зв'язку з чим звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». В зв'язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір суд стягує з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (одна вимога немайнового характеру) відповідно до Закону України «Про судовий збір», яким передбачена ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходилася цивільна справа №2-115/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2007 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON],який проживає за адресою: [INFO], де б воно не знаходилося. Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 лютого 2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 36026, 38 грн., компенсацію прострочення грошових зобовязань у розмірі 2473,85 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн., а всього суму в розмірі 42500,23 грн. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовлено. Зазначене рішення набрало чинності. [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у виді арешту на будинок №36 по вул. Садовій в с. Комуніст Харківського району Харківської області. В обґрунтування заяви посилався на те, що на підставі ухвали суду від 15 червня 2007 року було накладено арешт на вище зазначене домоволодіння. Разом з тим, станом на час постановлення ухвали вказане домоволодіння належало на праві власності [PERSON] і до вказаного нерухомого майна він відношення не має. Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. У відповідності до ч. 5\~ст. 154 ЦПК України, неявка осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 3\~ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Судом встановлено, що згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2015 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок № 36 по вул. Садовій в с. Комуніст Харківського району Харківської області, згідно свідоцтва про право приватної власності, виданого 15 січня 1992 року на підставі рішення виконкому Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, належав на праві власності [PERSON], що помер 18 липня 2007 року. Відомостей щодо накладання арешту на житловий будинок № 36 по вул. Садовій в с. Комуніст Харківського району Харківської області згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 15 червня 2007 року матеріали справи не містять. Зазначені відомості відповідач також не надав, а тому підстав вважати, що арешт на вказаний житловий будинок накладений саме за ухвалою суду від 15 червня 2007 року не мається.

Outcome: dismissed