Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] довідкового підрозділу Державної міграційної служби України у Вінницькій області про проведення реєстрації малолітньої дитини за місцем проживання та реєстрації матері. Позивач позов мотивувала тим, що вона 19.11.13 народила сина [PERSON], батьком якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.12.13, серії І-АМ №269392, виданого Відділом РАЦС Вінницького міського МУЮ. З моменту народження вищезазначеної дитини - [PERSON], останній весь час проживає з матір'ю за місцем її реєстрації, тобто за адресою Хмельницьке шосе, 38/2 у м. Вінниці, а батько дитини проживає за місцем своєї реєстрації - вул. Першотравнева, 100/37. При цьому, шлюбні відносини з батьком дитини - [PERSON], не склались, останній разом з позивачкою не проживає, не приймає жодної участі у вихованні, догляді та утриманні дитини, аліментів не сплачує. З метою проведення реєстрації позивача дитини за місцем її проживання та реєстрації, нею було вчинено неодноразові усні звернення до батька дитини щодо надання згоди на реєстрацію дитини. За відсутністю усної згоди, позивачем 27.02.12року була направлена вимога на адресу відповідача - [PERSON], щодо надання вищезазначеної згоди. До даного часу відповіді не отримано. Відтак, за відсутністю реєстрації дитини позич фактично позбавлена можливості залучати сімейного лікаря та інших медичних спеціалістів для нагляду та обслуговуванню її дитини, також позбавлена можливості в подальшому оформити дитину до дошкільного та шкільного навчального закладів. За таких обставин, ненаданням згоди на реєстрацію дитини за місцем реєстрації та проживання позивачки, відповідач [PERSON] порушує норми ст.150 СК України, якою обумовлено обов'язки батьків щодо виховання, піклування та здоров'я дитини, а також її фізичного, духовного та морального розвитку. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] довідкового підрозділу Державної міграційної служби України у Вінницькій області [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, надав суду заперечення проти позову та просив відмовити у задоволенні позову в частині позову до Управління ДМС України у Вінницькій області Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження від 11.12.13 року, серії І-АМ №269392, виданого Відділом РАЦС Вінницького міського МУЮ батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З моменту народження дитини [PERSON], [INFO] останній весь час проживає з матір'ю за місцем її реєстрації, тобто за адресою Хмельницьке шосе, 38/2 у м. Вінниці, а батько дитини проживає за місцем своєї реєстрації - вул. Першотравнева, 100/37. Пунктом 2.3. розділу 2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затвердженого наказом МВС № 1077 від 22.11.2012 року визначено, що відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Згідно п. 3 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 00Н 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до принципів 4,7 Декларації дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними\~\~є докази,\~\~які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність\~\~конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд вважає за необхідне в позов зад волити, оскільки він є підставним та обґрунтованим. Враховуючи наведене,

Outcome: approved