Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В серпні 2015р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 16 серпня 2014р. було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів ГУ юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 2007. В шлюбі у сторін дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів, які виникали між сторонами внаслідок зловживання відповідачем алкогольними напоями, і застосування ним до позивачки фізичного насильства. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання позивачка подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти задоволення позову про розірвання шлюбу, проте наголошував, що обставини, які були зазначені позивачкою в позові є неправдивими і безпідставними. Так, дійсною причиною погіршення стосунків у подружжя і виникнення постійних скандалів, є зміни його фінансово - матеріального стану, погіршення стану здоров'я, і складання ним заповіту на користь його сина від першого шлюбу, а також внаслідок фінансової неможливості відповідача виконувати всі матеріальні бажання позивачки. Також відповідач зазначав, що взагалі не зловживає алкогольними напоями, за станом здоров'я і протипоказаннями лікарів. Суд, заслухавши пояснення відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2014р. В шлюбі у сторін дітей немає. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved