Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В своєму позові [PERSON] посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] і його право власності зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. [PERSON] з його згоди була зареєстрована в його будинку з тих підстав, що вона на той момент перебувала у шлюбі з його братом [PERSON]. Вже більше року [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, однак в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Завідувачем Сокирянського районного сектору Державної міграційної служби йому відмовлено у знятті з реєстрації в будинку відповідачки та рекомендовано звернутися з позовом до суду. Посилаючись на ст.405 ч.2 ЦК України, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в належному йому житловому будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала з тих підстав, що з 25.08.2011 року в будинку позивача дійсно фактично не проживає, оскільки її звідти вигнали позивач та його брат [PERSON] Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Сокирянського районного сектора Державної міграційної служби УДМС України в Чернівецькій області в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, якою просить розглянути справу без його присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Будучи допитаним в якості свідка, позивач [PERSON] суду пояснив, що відповідач є бувшою дружиною його рідного брата - [PERSON], з якою останній перебував у шлюбі до 1999 року, після чого приблизно з 2007 року по 2010 рік вони відновлювали сімейні стосунки. Будучи зареєстрованою в належному йому будинку по [ADDRESS], відповідач з літа 2010 року в даному будинку фактично не проживає, даний будинок як своє житло не використовує, належних їй речей в будинку немає. В сімейні відносини брата він не вмішувався, [PERSON] зі свого будинку не виганяв. Будучи допитаною в якості свідка, відповідач [PERSON] суду пояснила, що вона дійсно є бувшою дружиною рідного брата позивача - [PERSON], з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1973 року по 1995 рік, також приблизно в 1973 році була зареєстрована в будинку, розташованому [ADDRESS], який на той час належав матері її бувшого чоловіка, [PERSON] В даному будинку вона зі своєю сім'єю фактично і проживала. Коли в 1995 році вона припинила сімейні відносини зі своїм чоловіком, то перейшла проживати на зйомну квартиру, однак з реєстрації в будинку [ADDRESS] не знімалася. В 2007 році вони помирилися із [PERSON] і вона знову перейшла проживати в будинок його матері. В серпні 2011 року, із-за того, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, палив в будинку, бив її, ходив по сусідах і погрожував її вигнати і вбити, вона перейшла жити на зйомну квартиру по [ADDRESS], де проживає до цього часу. При цьому вона не зверталася до правоохоронних органів та суду ні з приводу притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за погрозу вбивством, ні з приводу її побиття [PERSON], ні з приводу усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, оскільки повірила своєму бувшому чоловікові, який запевнив, що їй ніхто не допоможе. Позивач [PERSON] її не виганяв з будинку, але давав поради [PERSON] про її виселення. З серпня 2011 року будинком позивача, як своїм житлом, не користується, а позов не визнає, бо не має де прописатися. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він змалку зареєстрований в будинку [ADDRESS] та є рідним братом позивача і колишнім чоловіком відповідача. [PERSON] приблизно з 1975-1976 року була зареєстрована в даному будинку, який тоді був власністю його матері [PERSON], як його дружина. Приблизно в 2010 році, після виниклої між ними сварки, [PERSON] припинила проживання в даному будинку, при цьому він її не виганяв, а просто запропонував їй піти з будинку і вона погодилася. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає на [ADDRESS] та є знайомим обох сторін. Вже приблизно 3-4 роки [PERSON] в будинку [ADDRESS] фактично не проживає, а проживає на квартирі його покійної тещі, що розташована по [ADDRESS]. Причини не проживання відповідача в даному будинку йому не відомі. Відомості, що зазначені в акті, складеному депутатом міської ради, який ним підписаний, підтверджує. З наявних у справі та досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9235086 від 10.12.2005 року [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] Чернівецької області. З копії домової книги на будинковолодіння по [ADDRESS] вбачається, що в даному будинку в даний час зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Із складеного депутатом Сокирянської міської ради Коваль Л.М. та затвердженого секретарем Сокирянської міської ради акту від 16.12.2013 року, а також визнаних відповідачкою в судовому засіданні обставин встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає з серпня 2011 року, тобто більше одного року. З показань допитаних в якості свідків позивача [PERSON], відповідача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що відповідач з 2010-2011 року і по даний час фактично в будинку, розташованому по [ADDRESS] не проживає, ним як своїм житлом не користується, відсутня в ньому. З визнаних відповідачем обставин судом встановлено, що остання є бувшим членом сім'ї позивача, а саме бувшою дружиною його брата [PERSON], з яким розірвала шлюб в 1999 році. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У (надалі - Закон) реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.7 вищезазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, питання реєстрації місця проживання особи відносяться до категорії понять, які регулюються житловим законодавством. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутня в даному будинку з 2010-2011 року, тобто більше одного року. Заперечуючи проти позову, відповідач в порядку ст.ст. 10,11,60 ЦПК України не довела в суді належними та допустимими доказами обґрунтованість своїх заперечень щодо виселення її з будинку в примусовому порядку позивачем [PERSON] та його рідним братом [PERSON], тому дані заперечення суд не приймає до уваги. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому її місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом, тому позовні вимоги суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. В судовому засіданні позивач не наполягав на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, тому суд не вирішує питання про їх стягнення. На підставі ст. 405 ч.2 ЦК України та

Outcome: approved