Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності йому державного акту серії ІІІ-ОД №083319, виданого Кирничанською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області 21.04.1999 року на земельну ділянку площею 4,51 га., розташовану на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану у власність на підставі рішення сесії Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.12.1998 року за №46, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON], посилюючись на те, що у вказаному правовстановлюючому документі - державному акті, вказано прізвище «[PERSON]», а в паспорті громадянина Україна серії [NUMBER], виданого 21.02.2002 року Ізмаїльським РВ УМВС в Одеській області вказано прізвище «[PERSON]». У зв'язку з тим, що у вказаних документах виявлено розбіжності, позивачу відмовлено в отриманні кадастрового номеру на землю. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - відділу Держземагенства в Ізмаїльському районі Одеської області не заперечував щодо задоволення заяви [PERSON] Вислухавши заявника, представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в державного акті серії ІІІ-ОД №083319 (а.с. 6), виданому Кирничанською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області 21.04.1999 року на земельну ділянку площею 4,51 га., розташовану на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану у власність на підставі рішення сесії Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 23.12.1998 року за №46, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вбачається, що прізвище заявника [PERSON] вказано як «[PERSON]» (а.с. 6), хоча відповідно до паспорту серії [NUMBER], виданого 21.02.2002 року Ізмаїльським РВ УМВС в Одеській області прізвище заявника «[PERSON]» (а.с. 4). Згідно рішення №РВ-5100075832014 від 24.06.2014 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру встановлено, що [PERSON] відмовлено у внесені змін до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що виявлені невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру (а.с. 7). Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК - з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику державного акту про право власності на земельну ділянку, що розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Outcome: approved