Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до військової частини [NUMBER] , об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , КЕВ м.Рівне про визнання протиправним та скасування рішення об`єднаної житлової комісії військових частин, визнання протиправним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинення дій звернувся [PERSON] у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , КЕВ м.Рівне (код ЄДРПОУ 07852893, 33027 м.Рівне, вул.Дубенська, 2), №22 від 02.03.2020 в частині зміни дати зарахування начальника групи кадрового забезпечення програм міжнародного співробітництва управління персоналу штабу військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року; визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командувача військ оперативного командування « [INFO] » (військова частина [NUMBER] ) (код ЄДРПОУ [NUMBER] , [ADDRESS] ) №151 від 06.03.2020, щодо зміни дати зарахування начальника групи кадрового забезпечення програм міжнародного співробітництва персоналу штабу військової частини [NUMBER] підполковника [PERSON] на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року; зобов`язати об`єднану житлову комісію військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , КЕВ м.Рівне (код ЄДРПОУ 07852893, [ADDRESS] ) та військову частину [NUMBER] (код ЄДРПОУ [NUMBER] , [ADDRESS] ) відновити [PERSON] (іпн. [NUMBER] , [ADDRESS] ) на квартирному обліку в загальній черзі з 19 квітня 1996 року. В судове засідання позивач не з`явився, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. В судове засідання представник відповідача військової частини [NUMBER] не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив. В судове засідання представник відповідача об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , КЕВ м.Рівне не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив. Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 01 серпня 1991 року по даний час позивач по справі проходить військову службу у Збройних Силах України. [PERSON] , було зараховано на квартирний облік у ЗС України військова частина [NUMBER] м.Ковель з 19 квітня 1996 року згідно рапорту та протоколу від 19 квітня 1996 року, у відповідності до норм діючого на той час законодавств, а саме Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», наказу МО України №20 від 03 лютого 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві України 20 лютого 1995 року №43/579 «Про внесенні змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України). Проходячи військову службу у ЗС України на протязі більше як 29 років позивач переїжджав до різних населених пунктів згідно з просуванням по службі та на протязі вказаного терміну перебував на квартирному обліку з 19 квітня 1996 року. Прибувши для проходження служби у м.Рівне, а саме у [INFO] , позивача було зараховано на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов з 19 квітня 1996 року складом сім`ї три особи, згідно рапорту від 07 травня 2001 року, протокол №2 від 09 липня 2001 року. Прибувши для проходження служби до військової частини [NUMBER] м.Рівне позивач звернувся з рапортом про зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік (рапорт від 28 листопада 2011 року, протокол №57 від 27 грудня 2011року) з 19 квітня 1996 року, датою, якою його та членів його сім`ї відповідачами було зараховано на квартирний облік. Під час подальшого проходження служби, законність терміну перебування його та членів його сім`ї на квартирному обліку неодноразово перевірялася квартирно-експлуатаційним відділом м.Рівне (під час щорічної інвентаризації житлових справ);рішенням №31 від 14 лютого 2012 року виконавчого комітету Рівненської міської ради «Про розгляд звернень громадян, підприємств та організацій міста з житлових питань». Однак, 02 березня 2020 року рішенням №22 об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , КЕВ м.Рівне було змінено термін перебування позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку з 19 квітня 1996 року на 27 лютого 2001 року. Вказане рішення затверджене наказом командувача військ оперативного командування « [INFO] » (військова частина [NUMBER] ) №151від 06 березня 2020 року. З позовної заяви вбачається, що при прийнятті вищевказаних рішень відповідачі не повідомили позивача про дату та час розгляду вказаного питання, причини та правові підстави прийняття такого рішення, про сам факт прийняття такого рішення і наказу. Натомість, зазначені рішення та наказ порушують права позивача та членів його сім`ї зменшуючи термін перебування на квартирному обліку на п`ять років, що відповідно перешкоджає реалізації його конституційного права на забезпечення житлом на найближчий час. Дізнавшись 21 квітня 2020 року про порушення своїх конституційних прав, позивач звернувся з рапортом від 21 квітня 2020 року до відповідача - об`єднаної житлової комісії військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , КЕВ м.Рівне з проханням запросити його на засідання комісії для особистого пояснення і надання доказів щодо законності його перебування на квартирному обліку з 19 квітня 1996 року. Однак відповідачем його звернення було розглянуто формально, про що представник відповідача повідомив його в телефонному режимі про розгляд питання і відхилення його прохання щодо відновлення порушеного права. Відповідно до ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.9 Житлового кодексу Української УРС громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст.31 Житлового кодексу Української УРС громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Відповідно до ст.40 Житлового кодексу Української УРС громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3)\~припинення трудових\~відносин з\~підприємством,\~установою,\~організацією особи,\~яка перебуває\~на обліку\~за місцем\~роботи,\~крім випадків,\~передбачених законодавством\~Союзу РСР,\~цим Кодексом\~та іншими\~актами законодавства\~Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Таке ж право зберігається за членами сім`ї громадянина, який перебував на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів і був знятий з обліку з підстав, зазначених у пунктах 2 і 4 цієї статті. Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку. Не знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов народні депутати України, які перейшли на постійну роботу у Верховну Раду України, і члени їх сімей за місцем попередньої роботи чи постійного проживання. Відповідачем Об`єднаною житловою комісією військових частин [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , КЕВ м.Рівне було порушено вимоги Закону України «Про звернення громадян», а саме позивача не було запрошено, не заслухано його пояснення, не надано можливості обґрунтувати заявлені доводи. При винесені відповідних рішень також слід керуватися положеннями наказу Міністерства Оборони України №380 від 31.07.2018 «Про затвердження Інструкції з Організації забезпечення військовослужбовців Збройний Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (надалі з наказ №380). Відповідно до п.5 розділу ІІ наказу №380 основними завданнями житлових комісій військових частик (об`єднаних житлових комісій) є: перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей; прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань; ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею); ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань; видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції; ведення оперативного обліку службових житлових приміщень. Відповідно до п.7 розділу ІІ наказу №380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва. Відповідно до пп.4 п.9 розділу VI наказу №380 військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується. Відповідно до п.10 розділу VI наказу №380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) інформує про прийняте рішення військовослужбовця та направляє до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу командира військової частини для здійснення обліку. Відповідно до пп.1 п.16 розділу VI наказу №380 житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) щороку проводять інвентаризацію облікових справ військовослужбовців та членів їх сімей, що перебувають на обліку, під час якої перевіряються житлові умови (за необхідності), а також оновлюються документи, що містяться в облікових справах. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На виконання ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їй сімей житловими приміщеннями від 03.08.2006 №1081 (надалі Порядок). Відповідно до п.26 Порядку Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Відповідно до ч.1 ст.44 Житлового кодексу Української УРС громадянинові, який перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого\~пунктом 4\~статті 40 цього Кодексу. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, надано не було. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 03 травня 2018 року у справі №359/6809/17; від 20 березня 2019 року у справі №760/750/16-ц; від 10 жовтня 2019 року у справі №359/1347/17. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) (1996) ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним, як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява №38722/02). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими представниками відповідачів, які в судове засідання не з`явились, письмові відзиви на позов не подали, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ст.5 Закону України «Закону України «Про судовий збір», рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід солідарно стягнути з відповідачів в дохід держави в розмірі 2522,40 грн. (840,80 грн. х три позовні вимоги). На підставі викладеного,

Outcome: approved