Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

В позові [PERSON] в собі представника за довіреністю зазначив, що він є власником будинку [ADDRESS] згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області № 2-154 від 24 січня 2011 року та витягу про державну реєстрацію прав № 29062807, виданому РКП «Василівське БТІ» 21 лютого 2011 року. Згідно довідки б/н від 27 листопада 2017 року, виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, на вищевказаній житловій площі зареєстровані позивач, його дружина [PERSON], син [PERSON] та з грудня 2012 року брат позивача - відповідач [PERSON] Позивач вказав, що відповідач за місцем реєстрації проживав лише 1 місяць, а в січні 2013 року забрав всі належні йому речі і покинув місце постійної реєстрації, не знявшись з реєстраційного обліку. Згідно акту від 27 листопада 2017 року, складеному в присутності депутата Малобілозерської сільської ради [PERSON] та свідків - сусідів [PERSON] та [PERSON] та довідки Малобілозерської сільської ради б/н від 27 листопада 2017 року, відповідач з січня 2013 року по теперішній час за місцем реєстрації жодного разу не з'являвся, місце його знаходження невідоме. [PERSON] наголошує, що відповідач повністю втратив інтерес до житлового приміщення, а позивач самостійно сплачує всі комунальні рахунки, здійснює поточний ремонт будинку та обслуговує прибудинкову земельну ділянку. На теперішній час зв'язків з відповідачем позивач не підтримує, вжиті заходи розшуку відповідача результатів не дали. На підставі зазначеного позивач просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у розпорядженні належним позивачу на праві приватної власності вищевказаним житловим приміщенням шляхом зняття з державної реєстрації за вказаною вище адресою. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2). В судовому засіданні встановлено, що позивач згідно витягу про державну реєстрацію прав № 29062807, виданому РКП «Василівське БТІ» 21 лютого 2011 року та рішення Василівського районного суду Запорізької області № 2-154 від 24 січня 2011 року, є власником будинку [ADDRESS] (а.с.8, 9, 10-12). Згідно довідки б/н від 27 листопада 2017 року, виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач - [PERSON], [INFO], дружина позивача - [PERSON], [INFO], син позивача - [PERSON], [INFO] та брат позивача - відповідач [PERSON] (а.с.13). Згідно акту про факт проживання, складеному 27 листопада 2017 року в присутності депутата Малобілозерської сільської ради [PERSON] та свідків - сусідів [PERSON] та [PERSON] та довідки Малобілозерської сільської ради б/н від 27 листопада 2017 року, відповідач з січня 2013 року по теперішній час не проживає за адресою реєстрації - [ADDRESS], його місцезнаходження невідоме (а.с.14, 15). Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації протягом понад 4 років, що створює правові перешкоди для реалізації позивачем своїх прав власника нерухомого майна, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Одночасно в задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача [PERSON] усунути перешкоди у розпорядженні належним позивачу на праві приватної власності вищевказаним житловим приміщенням шляхом зняття з державної реєстрації за вказаною вище адресою суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З огляду на викладене, суд вважає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою та самостійною підставою для зняття відповідної особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial