Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

В провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом Виконуючого обов`язки керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області в інтересах держави в особі Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев лісництва. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 10.12.2018 року у справі № 317/1506/18 [PERSON] та [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 246 КК України. За змістом вироку, внаслідок незаконної порубки сімнадцяти дерев породи «Акація» з діаметром стовбура 8см., 12см., 16см., 20см., 24см., 32см., відділу №10 кварталу № 35 Олександрівського лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», [PERSON] та [PERSON] заподіяли державі в особі Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» істотну шкоду у розмірі 22010,65 грн. яку прокурор просив стягнути солідарно. В судове засідання 22.06.2020 р. з`явився представник позивача [PERSON] , який позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позові. Належним чином повідомлені про дату,час та місце судового розгляду представники Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з`явились. Належним чином повідомлені про дату,час та місце судового розгляду представники Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» до суду не з`явились. В судове засідання 22.06.2020 р. з`явився відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, Станом на 22.06.2020 р. відповідач [PERSON] відзиву, заяв чи клопотань до суду не подав скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 6 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Згідно із ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об`єктами правової охорони навколишнього природного середовища, які підлягають державній охороні і регулюванню використання на території України є: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно соціальних умов та процесів, природні ресурси, які залучені в господарській обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Згідно ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 10.12.2018 року вироком Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/1506/18 [PERSON] та [PERSON] засуджено за ч.2 ст. 246 КК України. Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 10 грудня 2018 року у справі № 317/1506/18 встановлено, що 14.04.2018, близько 14 години 00 хвилин, [PERSON] з метою вчинення незаконної порубки дерев, діючи за попередньою домовленістю з [PERSON] , прибули на територію відділу №10 кварталу № 35 Олександрівського лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство», розташованого поблизу вул. Роздольна с. Веселянка, Запорізького району, Запорізької області, на землях Григорівської сільської ради, де діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, самовільно, в порушення ст. 4 «Склад лісового фонду України», ст.69 «Спеціальний дозвіл на використання лісових ресурсів» Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів - лісорубного або лісового квитка, так само, не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, за допомогою бензопили марки «Белмаш «Sadko», вчинили незаконну порубку дерев породи «Акація» з діаметром стовбурів 8см., 12 см., 16см., 20см., 24см., 32см., в кількості 17 дерев. Після чого, 14.04.2018 р., близько 14 години 00 хвилин, [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свій умисел, з метою доведення його до кінця, діючи за попередньою домовленістю з [PERSON] , знаходячись на території відділу № 10 кварталу № 35 Олександрівського лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство», що розташованого поблизу вул. Роздольна с. Веселянка, Запорізького району, Запорізької області, на землях Григорівської сільської ради, використовуючи бензопилу марки «Белмаш «Sadko» стали розпилювати на колоди спиляні дерева породи «Акація» для зручності їх подальшого транспортування, однак були затримані працівниками ДП «Запорізьке лісомисливське господарство». Внаслідок незаконної порубки сімнадцяти дерев породи «Акація» з діаметром стовбура 8 см., 12 см., 16 см., 20 см., 24 см., 32 см., відділу №10 кварталу № 35 Олександрівського лісництва Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», [PERSON] та [PERSON] заподіяли державі в особі Державного підприємства «Запорізьке лісомисливське господарство» істотну шкоду у розмірі 22010,65 грн. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Згідно із ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно із ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Несплата відповідачами шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, призводить до ненадходження до бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій Держави, визначених Конституцією України, та відповідно завдає шкоди інтересам держави. Згідно ст.ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких підстав позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак позивачем таких позовних вимог про стягнення судового збору з відповідачів на їх користь не заявлено, тому суд вказаного питання не розглядає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved