Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 05 грудня 2019 року позивач [PERSON], [INFO], що проживає [INFO] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON], [INFO], що проживає [INFO], в якій просить розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Алексевич) [PERSON], [INFO], зареєстрований 22.10.1994 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації про одруження зроблено запис за № 2485. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.10.1994 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Дитина повнолітня. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припиненні, втрачене відчуття любові, поваги та взаєморозуміння. Вважає, що примирення та збереження сімї є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін до суду подано не було. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 30.01.2019 року (а.с.13-14). На адресу суду подав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.19). підготовче судове засідання 30.01.2019 року: позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. відповідач [PERSON] не зявилась, про дату час та місце розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18). Клопотань та заяв не надходило. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 січня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по сутті на 25.02.2019 року (а.с.22-23). Судове засідання 25.02.2019 року відкладено через неявку відповідача на 28.03.2019 року. Судове засідання 28.03.2019 року позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка (а.с. 28). На адресу суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.26). відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.29). До суду повернувся конверт на імя [PERSON] без вручення через інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.31). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 131999, [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Алексевич) [PERSON] (дівоче Алексевич), [INFO], зареєстровано шлюб міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації про одруження зроблено запис за № 2485 від 22.10.1994 року . від спільного шлюбу мають повнолітню дитину. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім'ї стали протилежні погляди на життя. Сімї так і не утворилось. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, ч. 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. За час перебування у шлюбі сімї так і не утворилось, шлюб існує лише формально. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved