Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В позовній заяві, яка надійшла до суду 14 травня 2019 року, позивачка вказала, що 08 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Дружківському відділі РАЦС Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №267 від 08 серпня 1998 року. Від шлюбу у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Добровільно виділяти кошти на утримання сина, відповідач відмовляється. 04 червня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі і визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16) 01 липня 2019 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог. В судове засідання, позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов без йогоучасті. Проти позовних вимог не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 08 серпня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дружківки Донецької області, актовий запис №267 (а.с.10). 08 червня 2017 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 08 серпня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Дружківки Донецької області, актовий запис №267, розірвано (а.с.8) Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.11). Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] (а.с.7,9) Відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , тобто проживає окремо від дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , тобто, має обов`язок утримувати його до досягнення ним повноліття, немає на утриманні інших осіб та утриманців, є працездатним, суд дійшов до висновку, що аліменти слід стягнути з відповідача у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивачки до суду (14 травня 2019 року) і до досягнення дитиною повноліття щомісячно. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. на користь державного бюджету.

Outcome: approved