overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 28 травня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 травня 2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 101, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 31 липня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємної довіри один до одного, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 31 липня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 387, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємної довіри один до одного, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 1988 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові, взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд розірвати укладений з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила про його задоволення. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 лютого 1988 року Центральним районним відділом РАГС, актовий запис № 53, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалося через втрату почуття любові, взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 16 листопада 2002 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Подружні відносини склалися невдало по причині несумісності їх характерів, відмінності у поглядах на життя, а також неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Поведінка відповідача свідчить про його повну втрату поваги до позивача, як його дружини. Зусилля, які докладались позивачем для збереження сімї, подружніх цінностей та шлюбу виявились марними. У звязку з цим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача та інтересам дитини, оскільки маючи обовязок перед чоловіком, як його дружина, позивач обмежена у можливості забезпечити собі повноцінне життя, яке полягає в підтримці один одного, матеріальному забезпеченні, спільному виховуванні дитини. Судом надавався сторонам строк на примирення. В судове засіданні сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового розгляду, не заявились. Позивач надіслала до суду заяву в якій просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач надіслав до суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначила, що від шлюбу з [PERSON] має неповнолітню [PERSON], [INFO], яка після розірвання між нею та відповідачем шлюбних стосунків, знаходиться на її повному утриманні, а відповідач працює неофіційно та ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою доньку. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч.4 ст.169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст.224 ЦПК України. В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу останнього судового засідання судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі і у них [INFO] народилася донька [PERSON]. З березня 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки, живуть окремо, спільне господарство не ведуть, їх малолітня донька [PERSON] проживє з позивачкою. Відповідач на позовні вимоги заперечень не подав. Рішенням Світловодського міськрайсуду від 03 вересня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], яке набрало чинності, розірвано між ними шлюб, позивачці [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.180 СК України, - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини, яка мешкає з позивачкою, підлягають задоволенню в повному обсязі. З підстав ч.3 ст.88 ЦПК України, - з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона з 7 лютого 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В зв'язку з цим вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач працює слюсарем в ПАТ «Новопалтавський кар'єр» смт. Чернігівка, Чернігівський район, Запорізька область. [PERSON], повідомлений за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, письмові заперечення на позов не надав. Суд розглядає справу заочно, у відсутність відповідача, відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З пояснень позивача, наданих до суду документів видно, що сторони з 7 лютого 1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дитини та довідкою ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Бердянськ» №1148 від 18 серпня 2014 року. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181, 183 СК України встановлено що одним із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до пояснень позивача, відповідач працює слюсарем в ПАТ «Новопалтавський кар'єр», отримує регулярний дохід, а отже у відповідності ст. 183 СК України аліменти мають бути стягнуті у частці від його заробітку (доходу). Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище сторін, наявність у відповідача постійного місця роботи та стабільного заробітку, відсутність на утриманні інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 11 жовтня 1997 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Шлюб з відповідачем розірвано. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 14 вересня 2001 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, пояснивши суду, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони мають намір розірвати шлюб. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, інших неповнолітніх дітей не має. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Як вбачається з матеріалів справи, та як пояснив в судовому засіданні відповідач, він є працездатним, фізично здоровий, має постійне місце роботи, інших утриманців та дітей не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надав суду належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі, запропонованому позивачем. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дитини. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України Відповідно до ст.ст. 84, 182, 183 СК України, ст. ст., 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивач [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Відповідач не надав суду належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі, запропонованому позивачем. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць, з метою забезпечення інтересів дітей. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 84, 182, 183 СК України, ст. ст., 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: approved