Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

В провадженні суду перебувала вище вказана цивільна справа, по справі постановлялися різні судові рішення та 26 травня 2020 року ухвалено рішення суду. Представник [PERSON] - [PERSON] 02 червня 2020 року звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо вирішення питання про стягнення на користь позивача судових витрат. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши матеріали справи та заяви, оцінивши надані і добуті докази суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. [PERSON] 09 січня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача приватного нотаріуса Апостолівського нотаріального округу Дніпропетровської області Романченко Ю.В. про визначення часток власності подружжя, визнання неправомірними дій нотаріуса і постанови про відмову в видачі свідоцтва, зобов`язання вчинити дії по видачі свідоцтва про право на спадщину, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Позивачем по справі при зверненні до суду з зазначеною позовною заявою був сплачений судовий збір у загальному розмірі 5 432 гривень 59 коп., що підтверджується матеріалами справи. Також було встановлено, що позивачем по справі під час розгляду справи судом були понесені і документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі - 2000 гривень. Крім того було встановлено, що інших понесених і документально підтверджені судових витрат не має. Судом встановлено, що враховуючи матеріали справи надані та добуті докази, а також встановленими судом під час розгляду обставинами та з урахуванням мотивів, з яких суд вважав вставленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення по справі 26 травня 2020 року ухвалено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яким позовну заяву задоволено частково, а саме: визначено, що частка померлого [INFO] [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила Ѕ частку; визначено, що [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] належить, становить Ѕ частка. В задоволенні решти позовних вимог про визнання неправомірними дій нотаріуса і постанови про відмову в видачі свідоцтва, зобов`язання вчинити дії по видачі свідоцтва про право на спадщину - відмовлено. Вказаним судовим рішенням дійсно не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат (судового збору та витрат на професійну правничу допомогу). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 3 статті 3 ЦПК України передбачено провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Стаття 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З урахуванням вище переліченого та зазначеного, а також враховуючи, що позов задоволено частково, тому судові витрати у вигляді судового сбору слід присудити на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, необхідно стягнути з приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Романченко Юлії Володимирівни на користь [PERSON] частину сплаченого судового збору по справі у розмірі 1536 гривень 80 коп, також стягнути з приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Романченко Юлії Володимирівни на користь [PERSON] понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі - 2000 гривень, оскільки зазначене підтверджено матеріалами справи та ґрунтується на вимогах закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved