Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа окремого провадження за заявою Одеської міської ради про визнання спадщини відумерлою, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду представник Одеської міської ради посилався на ті обставини, що 02 грудня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. Оскільки за відомостями державних реєстрів протягом відповідного періоду спадкова справа до майна померлої не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались, представник Одеської міської ради звернувся з даною заявою до суду, в якій просив визнати спадщину після смерті [PERSON], що складається з однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] відумерлою. Представник Одеської міської ради у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України. Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради у відкрите судове засідання не зявився, комітет повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 02 грудня 2014 року померла [PERSON], про що 03 грудня 2014 року реєстратором Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 12208 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №399221. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з однокімнатної квартири, загальною площею 23,9кв.м., жилою площею 15,3кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 1998 року №129281, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів та зареєстрованого в КП «БТІ та РОН» 26 вересня 2000 року в книзі 293пр-стр 160-р 2607. Згідно довідки (витягу з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 08 серпня 2017 року №833, а також відомостей карток форми «А» (картка прописки) та форми «Б» (поквартирна картка), виданих посадовими особами КП «ЖКС «Хмельницький», померла [PERSON] з 28 серпня 1981 року була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [INFO]. Згідно відомостей витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 25 серпня 2017 року №48872913, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Як свідчить витяг зі спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) від 25 серпня 2017 року №48872915, ні заповіти, ні спадкові договори померлою [PERSON] не складались. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як регламентує ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на обєкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобовязані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобовязана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як встановлює ст. 256 ч.1 п.8 ЦПК України, суд розглядає справи про визнання спадщини відумерлою. Таким чином, на підставі зясованих обставин та з огляду на досліджені по справі докази, суд визнає вимоги заявника законними, обґрунтованими і доведеними, що обумовлює можливість їх задоволення.

Outcome: approved