Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що згідно договору купівлі продажу від 7 лютого 2015 року позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. З вересня 2013 року в зазначеній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача, [PERSON],[INFO]. Під час укладення договору купівлі продажу відповідач обіцяв звільнити квартиру та зняти з реєстраційного обліку до 01 червня 2015 року. В лютому 2015 року відповідач звільнив квартиру, забрав свої речі, проте з реєстраційного обліку не знявся. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням , квартирою № 38 в будинку № 6 по вулиці Старопоштовій в м. Ізюмі Харківської області, на підставі ст.ст. 16,405 ЦК України. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився надав суду письмове клопотання в якому просить суд розглядати справу за його відсутністю. Не заперечує проти задоволення позову. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що позивачу, [PERSON],на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 27 лютого 2015 року , посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу, [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 259 належить квартира [ADDRESS]( а.с.6-7). Відповідач, [PERSON], зобовязався звільнити спірну квартиру та знятись з реєстраційного обліку до 01 червня 2015 року, що підтверджується копією нотаріально завіреної заяви відповідача ( а.с.10). Відповідно до акту від 25 серпня 2016 року складеного комунальним ремонтно експлуатаційним підприємством -1 квартировинаймач [PERSON] ( відповідач по справі) зареєстрован за адресою: [INFO] з 10 вересня 2013 року, але за вказаною адресою не проживає з 22 лютого 2015 року Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 311 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимогати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сімї власника майна житла, які проживають разом з ним, мають право на користування відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З урахуванням ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позивач у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном має право вимогати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з ним одну із таких вимог: - про позбавлення права власності на житлове приміщення; - про позбавлення права користування житловим приміщенням; - про визнання особи безвісно відсутною; - про оголошення фізичної особи померлою. Реєстрація місця проживання відповідача в квартирі, що належить на праві власності позивачеві [PERSON] обмежує права позивача у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном. При таких даних позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved