Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 24 червня 2000 року у відділі РАГСу Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 90. Мають спільних неповнолітніх доньок: Діану, [INFO] та Аріну, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з жовтня 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON]Г в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Також пояснила, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дітей визначене. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дітей визначене. Вважав, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, показання свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 червня 2000 року у відділі РАГСу Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 90. Мають спільних неповнолітніх доньок: Діану, [INFO] та Аріну, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені з жовтня 2015 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю, наполягаючи на розірванні шлюбу. В той же час судом встановлено, що [PERSON] очікує на народження дитини, батьківство щодо якої визнане іншою особою (свідком [PERSON]О.). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, передбачених законом. Чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved