Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Староміський відділ державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про стягнення неустойки по виплаті аліментів. Позивач позов мотивувала тим, що 01 липня 2008 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 13 грудня 2012 року. В цьому шлюбі, [INFO], народилась донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. У листопаді 2013 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дітей. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини задоволено частково; стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Проте, незважаючи навіть на рішення суду, відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, не піклується не лише про здоров'я дітей, а й про їх фізичний та духовний розвиток. Відповідно до довідок-розрахунків станом на 01 жовтня 2014 року виданими Староміським відділом ДВС Вінницького МУЮ підтверджується існування заборгованості за [PERSON] згідно виконавчого листа № 127/27965/13-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області в розмірі 10 000 гривень та виконавчого листа № 127/27965/13-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області в розмірі 2 000 гривень. Таким чином, позивач вправі просити суд стягнути з відповідача неустойку за нараховану заборгованість по сплаті аліментів у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів, що на момент подачі позовної заяви складає 11 830 гривень. Як зазначається вище, також за Відповідачем існує заборгованість по сплаті аліментів і за іншим виконавчим листом в розмірі 2 000 гривень, неустойка за несплату яких складає 2 366 гривень. Також позивачем були понесені матеріальні витрати, пов'язані з наданням юридичної допомоги у розмірі 2 000 гривень, що у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, у разі ухвалення рішення на користь позивача, він має право на відшкодування зі сторони відповідача понесених витрат. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] уточнили позовні вимоги, аргументуючи їх мотивами викладеними в позовній заяві, просила суд уточнений позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Наконечний О.Г. не заперечував проти задоволення уточненої позовної заяви. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 01 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області 13 грудня 2012 року. Від шлюбу у сторін народились - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини задоволено частково; стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року до досягнення дітьми повноліттяь, а на користь [PERSON] на її утримання до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку стягнуто 200 грн. щомісячно. Відповідно до довідок - розрахунків станом на 01 жовтня 2014 року виданими Староміським відділом ДВС Вінницького МУЮ підтверджується існування заборгованості за [PERSON] згідно виконавчого листа № 127/27965/13-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області в розмірі 10 000 гривень та виконавчого листа № 127/27965/13-ц виданого Вінницьким міським судом Вінницької області в розмірі 2 000 гривень. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2.ст. 184 СК України розмір аліментів, визначається судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Позивач надала суду розрахунок нарахування неустойки (пені) за обома виконавчими листами. Перевіривши правильність проведення розрахунків суд вважає їх достовірними і відповідаючим вимогам ст. 196 СК України, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача неустойку за нараховану заборгованість по сплаті аліментів у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на утримання дочки та сина, а саме з 10 000 гривень, що на момент подачі позовної заяви складає 11 830 гривень і за виконавчим листом на утримання дружини заборгованість по якому складає 2 000 гривень, неустойка за несплату аліментів складає 2 366 гривень.. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір, його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача. Стаття 79 ЦПК України визначає види судових витрат, а саме судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Ч. 3. ст. 79 ЦПК України визначає, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу та витрвати на проведнення судових експертиз. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved