Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 21 квітня 2007 року виконкомом Волосянківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, зловживанням алкогольними напоями, вже тривалий час не проживають разом, їх шлюб існує тільки формально, і подальше збереження сім'ї є неможливим, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. Крім того, між ними відсутній спір щодо утримання дітей. В судовому засіданні позивач, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених в ньому. Одночасно пояснив, що під час місяця примирення наданого судом між сторонами відносини не покращились, вони між собою не спілкуються. Крім того в судових дебатах також просив змінити прізвище відповідачки на дошлюбне. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, просила в позові відмовити не розлучувати їх. Вважає, що шлюб можна зберегти. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 21.04.2007 року виконавчим комітетом Волосянківської сільський раді Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 5. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб від 21.04.2007 р. серії І-ФМ № 025952 (а.с. 4). З копій свідоцтв про народження серії 1-ФМ №№ 078743, 198521 від 11.10.2007, року та 19.05.20011 року, виданих виконавчим комітетом Верховино-Бистрянської сільської ради Закарпатської області вбачається, що у подружжя в шлюбі народились двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітніми (а.с. 6,7). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, через що в сімї виникають постійні сварки. Спору щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу сторони не мають. Ухвалою суду від 22.06.2016 року сторонам надавався 1 місяць строку на примирення (а.с.17), яким вони не скористалися. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Що стосується вимоги яку заявив позивач в судових дебатах про зміну прізвища після розірвання шлюбу відповідачки, то суд не приймає її до уваги, оскільки законодавством не передбачено зміни (збільшення) позовних вимог під час судових дебатів. Документально підтверджені позивачем понесені ним судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 551 гривню 20 копійок (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved