Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

В провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Філії Запорізького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Вільнянська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна. Зі змісту позовної заяви вбачається, що згідно рішення Вільнянського районного суду від 13.06.2008 року по справі №2-1084/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною, визнання права власності на незакінчений житловий будинок [ADDRESS] , за позивачем визнано право власності на вказане домоволодіння. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОП ЗМБТІ №19699806 від 29.07.2008 року, за реєстраційним номером 20383851 за [PERSON] зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - будинок [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] позивачеві належить земельна ділянка площею 0.1236 га, розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1458017423215, від 09.01.2018 року, позивачеві належить житловий будинок загальною площею289,3 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до довідки реєстраційного відділу виконавчого комітету Вільнянської міської ради від 06.05.2019 №955, за адресою [ADDRESS] , станом на 06.05.2019 року ніхто не зареєстрований. Разом із тим, 17.05.2019 року, при зверненні до приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу Тиханської С.Я. з вирішення питання оформлення договору купівлі-продажу належного позивачеві домоволодіння, стало відомо про наявність заборони відчуження об`єкта нерухомого майна - будинку [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.06.2005 року за №2052666 реєстратором Вільнянської державної нотаріальної контори накладено заборону вічуження на вказане домоволодіння на власника [PERSON] . У 2008 році за позивачем зареєстровано право власності на домоволодіння буд . [ADDRESS] , при цьому попереднім власником була [PERSON] . Рішенням №8 Вільнянської міської ради народних депутатів від 07.04.1994 року «Про наділ земельних ділянок для індивідуального будівництва», [PERSON] наділено земельну ділянку площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] . В подальшому, 24.03.1995 року архітектором планувального бюро виконкому райради народних депутатів [PERSON] здійснено відвід в натурі земельної ділянки під індивідуальне будівництво забудовника [PERSON] , про що складено АКТ про відвід земельної ділянки. 13.09.1995 року Вільнянською міською радою народних депутатів випискою з рішення №147 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Рішенням №248 Вільнянської міської ради від 11.10.2007 року Вільнянська міська рада надала дозвіл [PERSON] продати належну їй незавершену будівництвом будівлю житлового будинку літ.А-2 розташовану по [ADDRESS] . Згідно з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОП ЗМБТІ від 24.09.2007 року №16030630, за реєстраційним номером 20383851 за [PERSON] зареєстровано право власності на недобудований житловий будинок, гараж та водопровід. На даний час на належне позивачеві майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю. Зокрема, арешт на домоволодіння по [ADDRESS] накладено 06.06.2005 року, тобто до набуття у власність позивачем (29.07.2008 р.) зазначеного домоволодіння. Починаючи з 1994 року по 2008 рік вказане домоволодіння належало [PERSON] [INFO] Извещением о выдаче ссуды за №7780416 управляющего отделением Госбанка , [PERSON] була видана ссуда 30.000.000 строком на 10 років для будівництва житлового будинку у [ADDRESS] . Проте, [PERSON] починаючи з 1994 року, не була власником домоволодіння [ADDRESS] . Більш того, рішенням Вільнянської міської ради №8 від 07.04.1994 року надано дозвіл про наділ земельної ділянки [PERSON] . За наявності арешту, накладеного на нерухоме майно, порушується право приватної власності, внаслідок чого, позивачка позбавлена змоги у повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що і стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов, просить його задовольнити, надав суду копію листа Філії Запорізького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 28.05.2019 року №107.20/2-876/3569/2019-07/с, згідно якої житловий будинок[ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , станом на 28.05.2019 року в системі АТ «Ощадбанк» як предмет застави не обліковується. Представник відповідача Філії Запорізького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи Вільнянської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Рішенням Вільнянського районного суду від 13.06.2008 року по справі №2-1084/2008 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною, визнання права власності на незакінчений житловий будинок [ADDRESS] , за позивачем визнано право власності на вказане домоволодіння. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОП ЗМБТІ №19699806 від 29.07.2008 року, за реєстраційним номером 20383851 за [PERSON] зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - будинок [ADDRESS] . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] позивачеві належить земельна ділянка площею 0.1236 га, розташована за адресою [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1458017423215, від 09.01.2018 року, позивачеві належить житловий будинок загальною площею289,3 кв.м. по [ADDRESS] . Відповідно до довідки реєстраційного відділу виконавчого комітету Вільнянської міської ради від 06.05.2019 №955, за адресою [ADDRESS] , станом на 06.05.2019 року ніхто не зареєстрований. 17.05.2019 року під час оформлення договору купівлі-продажу належного позивачеві домоволодіння, позивачу стало відомо про наявність заборони відчуження об`єкта нерухомого майна - будинку [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 06.06.2005 року за №2052666 реєстратором Вільнянської державної нотаріальної контори накладено заборону вічуження на вказане домоволодіння на власника [PERSON] . У 2008 році за позивачем зареєстровано право власності на домоволодіння буд . [ADDRESS] , при цьому попереднім власником була [PERSON] . Рішенням №8 Вільнянської міської ради народних депутатів від 07.04.1994 року «Про наділ земельних ділянок для індивідуального будівництва», [PERSON] наділено земельну ділянку площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] . В подальшому, 24.03.1995 року архітектором планувального бюро виконкому райради народних депутатів [PERSON] здійснено відвід в натурі земельної ділянки під індивідуальне будівництво забудовника [PERSON] , про що складено АКТ про відвід земельної ділянки. 13.09.1995 року Вільнянською міською радою народних депутатів випискою з рішення №147 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Рішенням №248 Вільнянської міської ради від 11.10.2007 року Вільнянська міська рада надала дозвіл [PERSON] продати належну їй незавершену будівництвом будівлю житлового будинку літ.А-2 розташовану по [ADDRESS] . Згідно з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОП ЗМБТІ від 24.09.2007 року №16030630, за реєстраційним номером 20383851 за [PERSON] зареєстровано право власності на недобудований житловий будинок, гараж та водопровід. На даний час на належне позивачеві майно безпідставно накладено арешт, чим порушені майнові права щодо розпорядження власністю. Зокрема, арешт на домоволодіння по [ADDRESS] накладено 06.06.2005 року, тобто до набуття у власність позивачем (29.07.2008 р.) зазначеного домоволодіння. Починаючи з 1994 року по 2008 рік вказане домоволодіння належало [PERSON] 24.11.1994 Извещением о выдаче ссуды за №7780416 управляющего отделением Госбанка , [PERSON] була видана ссуда 30.000.000 строком на 10 років для будівництва житлового будинка у м [ADDRESS] . Проте, вищевикладеними обставинами та документами підтверджується факт того, що [PERSON] , починаючи з 1994 року, не була власником домоволодіння [ADDRESS] . Більш того, рішенням Вільнянської міської ради №8 від 07.04.1994 року надано дозвіл про наділ земельної ділянки [PERSON] . Згідно листа Філії Запорізького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 28.05.2019 року №107.20/2-876/3569/2019-07/с, житловий будинок[ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , станом на 28.05.2019 року в системі АТ «Ощадбанк» як предмет застави не обліковується. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ст.ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно вимог ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 21.04.1999 року),у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту. Проте, державним виконавцем, в порушення вимог законодавства України, не було знято арештзмайна. Відповідно до правил ч.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог і тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved