Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Педосівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач просить визнати право власності на земельну частку (пай), що належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.04.2001 року померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю). У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Педосівської сільської ради до суду не зявився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що померла 25.04.2001 року [PERSON] ( а. с. 8) мала право на земельну частку (пай), розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Авангард» с. Педоси Погребищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 25.04.2001 р. мала право на земельну частку (пай), розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Авангард» с. Педоси Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємець за законом у встановлений законом строк прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право на цю земельну частку (пай).

Outcome: approved