Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В провадження Подільського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просила: - розірвати шлюбу, зареєстрований з відповідачем 24.06.1999 року у відділі реєстрації одружень м. Миколаєва; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.02.2017 року і до досягнення ними повноліття; - стягнути з відповідача щомісячно додаткові витрати на дитину на придбання необхідного обладнання для системи неперервного моніторингу «Dexcom» та помпи «Omnipod» у сумі 1000,00 Євро, що в еквіваленті складає 30000,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.06.2017 року роз»єднано вимогу в позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в окреме самостійне провадження. Позов про розірвання шлюбу обґрунтований тим, що подружнє життя у сторін не склалося по причині діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя та обов»язки, з квітня 2016 року сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага, піклування про створення в сім»ї доброзичливої та сприятливої морально-психологічної атмосфери, стає ініціатором виникнення постійних сварок, внаслідок чого сторони не знаходять взаєморозуміння між собою, періодично застосовує фізичне та психологічне насильство відносно позивача. Крім того, відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім»ю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що з квітня 2016 року сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, сторони не знаходили взаєморозуміння між собою, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин в листопаді 2016 року. Відповідач неодноразово застосовував фізичне та психологічне насильство відносно [PERSON], ображав та принижував її, це призвело до того, що з листопада 2016 року сторони проживають окремо. Крім того, в січні 2017 року між сторонами відбулась чергова сварка, в ході якої відповідач фізично та словесно принизив позивача, що стало підставою для звернення до правоохоронних органів та суду з даним позовом. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Зазначив, що з кінця лютого 2016 року між ними фактично припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства, на даний час сторони проживають окремо. Позивач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між подружжям постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стають діти. Позивач не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між усіма членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що шлюбні відносини між сторонами припинені у період з лютого по квітень 2016 року. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, кожен живе своїм життям. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.06.1999 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 24 червня 1999 року, актовий запис №360, видане відділом реєстрації одружень м. Миколаєва (а.с. 15). Від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 16, 17). Як встановлено судом, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з весни 2016 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, не бажають примирятися. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливо, шлюб сторін існує формально і може бути розірваним. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved