Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 21 грудня 2007 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької област, про що зроблено актовий запис № 4125. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що тривалий час між нею та відповідачем були непорозуміння та суперечки, які призвели до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Наразі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про розподіл майна в них відсутній.Також між ними досягнуто згоди щодо утримання дитини. Оскільки збереження їх сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позов задовольнити, залишити їй шлюбне прізвище та залишити за нею судові витрати. Відповідач позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Додатково зазначив, що вони спільно не проживають чотири роки. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 048871, виданого 21.12.2007 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 21 грудня 2007 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 4125 (а.с. 3). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-АМ № 112392 від 01.07.2008 року (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони чотири року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено. що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання залишитись на прізвищі чоловіка, то суд залишає за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved