Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Сергійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5482, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 27.01.2020 щодо стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості на загальну суму 40789,59 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що нею у Мелітопольському відділенні Акціонерного Товариства «ПЛАТИНУМ БАНК», була заповнена заява для оформлення та отримання кредита для побутових витрат. Ніякої іпотеки та ніякої заставіи вона при цьому не оформлювала. Заяву для оформлення картки кредитної вона заповнювала 05.02.2014 року. Через складну ситуацію в країні та значним здорожченням національної валюти у позивачки виникла заборгованість за вищевказаною кредитною карткою. 27.01.2020 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис №5482, щодо звернення стягнення на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» з [PERSON] суми, яка складає 40789,59 гривень. Після чого приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Дмитром Степановичем, на підставі виконавчого напису була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вважає, що вказаний виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не надсилала на адресу заявника жодної письмової вимоги. Ухвалою суду від 27.11.2020 року відкрито провадження по справі та витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, за реєстровим номером 5482, про стягнення з [PERSON] заборгованості. Однак ухвала суду виконана не була. Ухвалою суду від 20.01.2021 року витребувано з Київського державного нотаріального архіву документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, за реєстровим номером 5482, про стягнення з [PERSON] заборгованості. Ухвалою суду від 23.03.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» про врегулювання спору за участю судді. Учасники справи в судове засідання 23.03.2021 не з`явилися. Від представника позивачки [PERSON] - адвоката Ільєнка І.Г. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. На заявлених позовних вимогах наполягають та просять задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомої причини, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Треті особи до судового засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за її відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами», за участі третіх осіб - приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенка Дмитра Сергійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 05.02.2014 року [PERSON] , у Мелітопольському відділенню Акціонерного Товариства «ПЛАТИНУМ БАНК», була заповнена заява №008-07599-050214 для оформлення та отримання кредита для побутових витрат /а.с.9/. 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу області Гуревічовим Олегом Миколайовичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5482, яким запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] , що виникла по кредитному договору №008-07599-050214 від 05 лютого 2014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08 лютого 2018 року по 24 січня 2020 року. Сума заборгованості, що підлягає стягненню складає 23812,30 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 16827,29 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 150,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню - 40789,59 гривень /а.с.62/. Крім того, як вбачається з реєстру виконавчих проваджень в АСВП, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенком Д.С., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа - виконавчого напису №54892, виданого 27 січня 2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором в розмірі 40789,59 гривень. Як вбачається з відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04.02.2021 року №5156/6-21, відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.01.2020 року №140/6 діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича припинена з 31.01.2020 року /а.с.59/. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 рокувстановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. У судовому засіданні встановлено, що підстав для звернення відповідача до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису не було, та за що утворилася заборгованість, за прострочення яких зобов`язань та за яким саме кредитним договором відповідачем не доведено. Також, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Доказів такого повідомлення відповідачем позивачу [PERSON] не надано. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Так, суду не надано доказів того, що приватному нотаріусу представником відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» для вчинення нотаріального напису надано документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості перевірити факт дотримання приватним нотаріусом, в момент вчинення нотаріальної дії, встановленого порядку. Крім того, відповідно до постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №826/20084/14, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». З урахуванням викладеного нотаріус незаконно здійснив стягнення боргу на підставі пунктів Постанови КМУ №662. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, тому стягненню з відповідача на її користь підлягає сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у розмірі 840,80 гривень (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved