Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з 30 квітня 2004 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50% від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Адвокат позивачки за договором про надання правової допомоги [PERSON] надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а тому зі згоди адвоката позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сімї. Шлюб сторін розірвано за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, але офіційно не працює, інших утриманців не має, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення сином [PERSON] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення донькою [PERSON] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення донькою [PERSON] повноліття, починаючи з 27 серпня 2015 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved