Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, третя особа [PERSON], про звільнення майна з-під арешту. В позовній заяві зазначено, що 25.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 819М-07, згідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 10000,00 доларів США В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 25.12.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку цілу однокімнатну квартиру, загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 19.1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 25.11.2010 року звернено стягнення на предмет іпотеки цілу однокімнатну квартиру, загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 19.1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. 28.07.2011 року державним виконавцем ВДВС Краматорського МУЮ [PERSON] накладено арешт на вищевказану квартиру. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави. В даному випадку, по-перше: право застави у позивача виникло 18.05.2006 року, а постанова про накладення арешту була винесена у 2011 році, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Згідно ст.14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна вищий пріоритет на іпотечне майно має ПриватБанк. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на іпотечне майно на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Просять звільнити з-під арешту вищевказану квартиру. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача , відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, з невідомої суду причини, про час та дату розгляду справи були повідомлены належним чином, повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від них також не надходило. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ч.1, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 819М-07, згідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 10000,00 доларів США (а.с. 4-7, 8). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 25.12.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передала в іпотеку цілу однокімнатну квартиру, загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 19.1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 9-11) Відповідно до заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 25.11.2010 року було звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 37,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-13). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на підставі постанови державного виконавця Кравцова О.М. ВДВС Краматорського МУЮ б/н від 27.07.2011 року, накладено арешт на квартиру №34 по бул. Краматорському, 18 в м. Краматорську, загальною площею 37,7 кв.м., та оголошення заборони на його відчуження, що належить [PERSON]. (а.с. 16-17) Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити та звільнити з-під арешту однокімнатну квартиру, загальною площею 37,7 кв.м., житловою площею 19.1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] та є предметом іпотеки.

Outcome: approved