Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку № 17 по вулиці Лозівській в м. Ізюмі Харківської області. Зазначила, що 30 липня 2015 року помер її чоловік [PERSON], з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку по вулиці Лозівській,17 в м. Ізюмі Харківської області, яке належало покійному на підставі заповіту від 07.07.1989 року. За життя [PERSON] не встиг подати заяву та зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на належне йому нерухоме майно, а тому нотаріус відмов у видачі свідоцтва про право власності на спірне житлове приміщення в порядку спадкування, оскільки покійним [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області здійснено перепланування, переобладнання в спірному житловому будинку. Відповідач, Ізюмська міська рада Харківської області, в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що 30 липня 2015 року помер [PERSON] ( а.с.27). Покійному, [PERSON], на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку № 17 по вулиці Лозівській в м. Ізюмі Харківської області на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 07.07.1989 року, зареєстрованого в Ізюмській державній нотаріальній конторі за реєстром № 2982 ( а.с.9). [PERSON] все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті, та на що за законом буде мати право заповідав [PERSON], позивачу по справі ( а.с.10). Із відповіді Ізюмської державної нотаріальної контори, яка надана позивачу, вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку № 17 по вулиці Лозівській в м. Ізюмі Харківської області, після смерті [PERSON], який помер 30 липня 2015 року, не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ на 1/2 частину житлового будинку ( а.с.33). Ізюмська державна нотаріальна контора повідомила суд, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05 серпня 2016 року за № 44689836 спадкова справа після смерті [PERSON] Ю, В., який помер 30 липня 2015 року не заводилась. Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Крім цього суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей обєкт, яке може бути обєктом спадкування. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України « Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» від 22.09.2004 року № 1243, прийняття в експлуатацію закінчених обєктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності обєкта до експлуатації за його цільовим призначенням, відповідно до будівельних норм і правил. Отже, оскільки із цього моменту новостворене майно з категорії побудови переходить до категорії майна, як обєкта цивільного права. Матеріали справи не містять доказів про завершення перепланування, переобладнання в 1/2 частині спірного будинку. Визнання права власності на новостворене майно в якості способу захисту прав спадкоємців на будинок, які містять ознаки самочинного будівництва, законодавством не передбачено, та суперечить нормам статей 331,376 ЦК України. При таких даних, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed