Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

В позові йдеться про те, що [INFO] р. померла мати позивача - [PERSON], яка до моменту смерті проживала в будинку [ADDRESS] Великоберезнянського району Закарпатської області. Спадкодавець [PERSON] за час свого життя не склала заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого позивач є спадкоємцем першої черги на все майно спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] оскільки за час життя правовстановлюючих документів на вказаний будинок спадкодавцем виготовлено не було, просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування). Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України, виходячи з наступного. З виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] р. вбачається, що мати позивачки [PERSON], померла [INFO] (а.с. 7), а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлій під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України. З виданого с. Стара Стужиця Перечинського району Закарпатської області свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що померла [PERSON] зазначений в графі «мати» (а.с. 6). З свідоцтва про укладення шлюбу, виданого в с. Стужиця Великоберезнянського району Закарпатської області від 16.10.1982 року серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] після шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 6). З технічного паспорту та зі зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» від 13.07.2016 р. № 5947 значиться власник [PERSON] (а.с. 9-10). З довідки Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області від 23.06.2016 р. № 390 вбачається, що померла [PERSON] була «головою дворогосподарства» в [ADDRESS]. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Великоберезнянського районного нотаріального округу Закарпатської області № 65/01-16 від 20.07.2016 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок у [PERSON] не виникло. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив, що суд розцінює, як визнання позову. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved