Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

В серпні 2014 року позивач через свого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 3 жовтня 2013 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 37/2, в рамках виконання якого виконавець зобов'язався надати послугу по створенню сайту шляхом виконання робіт, зазначених в додатку до договору та передати замовнику результат роботи - готовий працюючий сайт, розміщений на хостингу, а замовник зобов'язався прийняти належним чином надану послугу та оплатити її. Вимоги щодо замовленої послуги містяться також в листах замовника до виконавця від 03.10.2013 р., 14.10.2013р., 15.10.2013 р., 20.10.2013 р. та від 11.06.2014 року. На виконання домовленостей 01.10.2013 року на користь виконавця була здійснена передоплата за послугу, передбачену договором, в розмірі 4 000, 00 грн. та 1 083, 00 грн. - в якості оплати розміщення сайту на хостингу протягом 1 року. Крім цього з метою матеріальної мотивації виконавця до якісного виконання договірних зобов'язань, 04.11.2013 року на користь виконавця було оплачено залишок від вартості замовленої послуги у розмірі 4 000, 00 грн. Загальна сума передоплати на користь виконавця складає 9 083, 00 грн. Виконавець, в свою чергу, не виконав зобов'язання належним чином та в передбачений договором строк. Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов'язаний був надати замовнику функціонуючий сайт, розміщений на хостингу в строк до 06.11.2013 року. Заключні зауваження замовника до макету сайту були повідомлені виконавцеві для усунення 14.01.2014 р. У зв'язку з тим, що виконавець не виконав вимогу замовника про усунення недоліків в макеті сайту, 19.06.2014 р. замовником була пред'явлена вимога виконавцеві про виконання робіт або повернення коштів в установлений замовником строк. Електронним листом цієї ж дати виконавець повідомив замовника, що сайт ще не готовий, для його повної готовності необхідний додатковий час, а сплачені кошти повертати не збирається. Станом на дату звернення до суду сайт відсутній. З метою досудового вирішення спору виконавцеві 01.08.2014 року повторно двічі, звичайною та електронною поштою, була направлена досудова вимога, за якою замовник призначив виконавцеві строк для усунення недоліків, після спливу якого, в результаті ненадання виконавцем результату роботи, замовник повідомляє про відмову від договору та вимагає повернення безпідставно отриманих коштів. Проте ні відповіді, ні готового результату роботи від виконавця замовник не отримав. З урахуванням вищевикладеного , розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] за період з 20.06.2014 року по 20.08.2014 року складає 9 558( дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім гривень) 15 коп., в тому числі : безпідставно отримані кошти - 9 083, 00 грн.; 3% річник - 99, 29 грн.; інфляційні нарахування - 375, 86 грн. Крім того, 30 липня 2014 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Радзієвський та Партнери» було укладено договір про надання правової допомоги № 6. За надання послуг [PERSON] сплатив на користь Адвокатського бюро «Радзієвський та Партнери» винагороду в розмірі 3 000, 00 грн. Враховуючи вищевикладене представник позивача просив суд розірвати договір про надання послуг № 37/2 від 03.10.2013 року та стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за неотриманні послуги в сумі 9 165, 62 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3 000, 00 грн., витрати на нотаріальні послуги в сумі 340, 00 грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд за згодою позивача та його представника вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові докази по справі судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 03.10.2013 року між фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 37/2, відповідно до якого виконання якого виконавець зобов'язався надати послугу по створенню сайту, а замовник зобов'язався прийняти належним чином надану послугу та оплатити її. Відповідно до квитанції № 001462 від 01.10.2013 року позивачем були перераховані кошти на ім'я [PERSON] в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. Відповідно до квитанції № 001461 від 01.10.2013 року позивачем були перераховані кошти на ім'я [PERSON] в сумі 1 083 ( одна тисяча вісімдесят три) грн. 00 коп. згідно квитанції № 001285 від 04.11.203 року позивачем на користь відповідача перераховані кошти в сумі 4 000 ( чотири тисячі) 00 грн. В порушен ня умов договору про надання послуг та вимог чинного законодавства України відповідач вчасно не надав послуги по створенню сайта. 19 червня 2014 року позивачем на електрону адресу відповідача було направлено лист з вимогою про виконання робіт або повернення коштів, на який останній повідомив, що про повернення коштів не може іти мови, а для повної готовності сайту потрібний додатковий час. 01 серпня 2014 року позивач повторно направив на адресу відповідача лист з вимогою до 08.08.2014 року пред'явити працюючий сайт з урахуванням усунених недоліків, в разі, якщо вказані вимоги не будуть виконані, повернути сплачені кошти в сумі 9 083, 00 та сплатити 3% річних на який останній не відповів та до цього часу не повернув зазначені кошти та не надав вказані послуги. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договору. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3 000, 00 грн., витрати на нотаріальні послуги в сумі 340, 00 грн. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved