Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

В позові йдеться про те, що 31 жовтня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб (актовий запис № 41). В шлюбі у сторін народився сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на повному утриманні останньої. Однак 03.10.2014 року між сторонами шлюб розірвано. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, про місце роботи та заробіток позивачеві невідомо, а їй одній важко нести витрати на утримання неповнолітніх дітей. Посилаючись на дані обставини, [PERSON]. просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів подружжя в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України з проханням провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 14). Відповідач також в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог [PERSON] незаперечив (а.с. 15). Зважаючи на повне визнання позову відповідачем, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України підстав, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 03.10.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. Дана обставина стверджується рішенням Великоберезнянського районного суду від 03.10.2014 р. (а.с. 5-6). З свідоцтв про народження [NUMBER],[NUMBER] від 17.06.2008, 26.05.2010, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області та довідки ОСББ «Житлосвіт Березний» від 21.05.2015 № 58 вбачається, що 02.06.2008 року народився [PERSON], а [INFO] - [PERSON], які є неповнолітніми та перебувають на утриманні позивач (а.с. 3,4,7). Оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги позивачеві на утримання неповнолітніх дітей сторін не надає, що стверджується, як доводами позивача, так і визнанням позову відповідачем, суд задовольняє ці вимоги з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 184,191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач відповідно до п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати (243,60 грн. судового збору - ч.1, пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI) відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved