Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В провадженні суду знаходилась вказана вище цивільна справа і 28.12.2016 суд розглянув справу по суті та постановив рішення у справі. Позов було задоволено частково, однак при ухваленні рішення суд не вирішив питання про судові витрати. Рішення суду від 28.12.2016 було оскаржено і ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 08.02.2017 справу повернуто до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області для вирішення питання про розподіл судових витрат. Позивачі та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просили вирішити питання щодо розподілу судових витрат, стягнути на користь [PERSON] судові витрати у виді судового збору та витрат повязаних із проведенням експертизи. Також, представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] заявив клопотання про повернення судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп., як зайво сплаченого. Відповідач [PERSON] при вирішенні питання про розподіл судових витрат поклалась на розсуд суду, однак одночасно вказала, що заперечує проти стягнення таких витрат з неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином за місце реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про проведення розгляду без його участі. \~\~\~\~ Згідно п.4 ч.1\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може ініціативою ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заслухавши думку сторін спору, представника позивача дослідивши матеріали справи та зміст рішення суду від 28.12.2016 суд, прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки питання про розподіл судових витрат вирішено не було. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 18.06.2014 позивачі звернулись до суду з позовними вимогами немайнового характеру. Згідно квитанції від 17.06.2014 позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). В подальшому позивачі неодноразово змінювали позовні вимоги, зокрема, 21.10.2016 позивачами було подано заяву про уточнення позовних вимог в якій було заявлено три вимоги немайнового характеру, до якої додано квитанцію № 0.0.625269364.1 про сплату судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.10.2016 дану заяву залишено без руху, а позивачам було надано строк для усунення недоліків. 25.10.2016 представником позивачів суду було подано заяву про усунення недоліків, до якої додано квитанцію № 0.0.640862198.1 про сплату судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. Платник [PERSON] Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2016 заяву позивачів про уточнення позовних вимог від 21.10.2016, за подання якої був сплачений судовий збір в загальному розмірі 1102,42 грн., залишено без розгляду за клопотанням представника позивачів, а також прийнято заяву про зміну предмета позову та вирішено розглядати цивільну справу за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], третя особа Вендичанська селищна рада Могилів-Подільського району Вінницької області в межах позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою та зобовязання усунути перешкоди в користування нерухомим майном. Таким чином, суд встановив, що позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. при подачі позову та 1102,42 грн. судового збору за подачу заяви про уточнення позовних вимог 21.10.2016. Крім того, за клопотанням сторони позивача в межах даної справи було проведено судову будівельно-технічну експертизу, яка була оплачена позивачем [PERSON] в загальному розмірі 4737,91 грн. Зважаючи на ту обставину, що позовна вимога про встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволена в повній мірі, суд вважає, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] потрібно стягнути на користь позивача [PERSON], оскільки саме вона сплатила такі кошти, судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 4737,91 грн., в рівних частинах. Разом з тим, в рішенні від 28.12.2016 суд встановив, що [PERSON] не чинить перешкод в користуванні спірною земельною ділянкою, а тому судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за немайнову вимогу щодо усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, а саме криницею, потрібно стягнути лише з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], як платнику таких коштів. Саме така сума збору була сплачена при предявленні позову до суду і в позові уже містилась така вимога, як усунення перешкод в користуванні криницею. Стосовно клопотання представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] про повернення судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. як зайво сплаченого суд зазначає таке. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», \~сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду (крім випадків, зокрема, якщо такі заяви залишені без розгляду за його заявою (клопотанням). Як уже зазначалось вище, ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.12.2016 заяву позивачів про уточнення позовних вимог від 21.10.2016, за подання якої був сплачений судовий збір в загальному розмірі 1102,42 грн., залишено без розгляду за клопотанням представника позивачів. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання представника позивача [PERSON] про повернення судового збору як зайво сплаченого відсутні. Враховуючи викладене та

Outcome: approved