Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про усунення від права на спадкування. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня\~ 2020 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про усунення від права на спадкування відмолено. 06.04.2020 року представник [PERSON] \~адвокат Шаркова\~Н.Р. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про усунення від права на спадкування. Посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31 березня\~ 2020 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Брандіс Алла Борисівна, про усунення від права на спадкування відмовлено у повному обсязі. Однак під час цього суд не вирішив питання про судові витрати, які відповідач [PERSON] понесла при розгляді даної справи, а саме витрати на надання правничої допомоги у розмірі 46\~750,0 грн. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом не вирішено питання щодо стягнення з позивача судових витрат на користь [PERSON] судових витрат за надання правничої допомоги у розмірі 46\~750,0 грн. Сторони в\~судове засідання\~не з`явилися\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлені\~належним чином. Від\~представника [PERSON] \~ адвоката\~Шаркової \~Н.Р. надійшло клопотання про розгляд даної заяви без участі представника [PERSON] адвоката Шаркової Н.Р. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою\~учасників справи\~чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали\~докази\~і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або\~майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про\~судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати\~сторони\~або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2,5, ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. \~Великою Палатою Верховного Суду був зроблений правовий висновок про те, що витрати на професійну правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за межами суду (постанова Великої Палати Верховного Суду по справі №301/1894/17 від 17 жовтня 2018 року). Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК). Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, то ч. 4 ст. 137 ЦПК передбачає, що він має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Якщо стороною заявлено суму витрат, яка не є співмірною з наведеними вище критеріями, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК). З власної ініціативи суд не вправі зменшувати розмір понесених стороною витрат, тому у випадку, якщо наявні сумніви щодо завищеного гонорару адвокату, адвокат іншої сторони обов`язково має заявити відповідне клопотання. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК). В цьому контексті Верховний Суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів (постанова Верховного по справі №826/2689/15 від 09 квітня 2019 року). Таким чином, розкладаючі дану заяву по справі суд враховує, що ?суд не наділений повноваженням, а відповідно не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18); Наявність лише усних заперечень проти заяви про відшкодування судових витрат, за відсутності доказів неспівмірності заявлених стороною витрат на правову допомогу або завищення їх розміру, не може бути підставою для зменшення розміру витрат на правову допомогу. ?відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18); ?неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом із позовною заявою не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат Суд звертає увагу, що позивач та її представник були присутні на засіданні 14.04.2020 року вислухали пояснення представника відповідача, щодо доводів та обґрунтувань стягнення судових витрат на правову допомогу відповідача та просили відкласти розгляд заяви для підготування своєї позиції. До наступного судового засідання 24.04.2010 року будь-яких заяв чи клопотань від позивача та представника не надходило. Тобто зокрема клопотання про зменшення заваленого відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу з боку позивача до справи не поступало. Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові докази, суд прийшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення з [PERSON] на користь на користь [PERSON] витрати на надання правничої допомоги у розмірі 46\~750,0 грн.

Outcome: partial