Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

В поданій позовній заяві позивачка вказує, що вона, [PERSON] являється донькою [PERSON]. Батько позивачки - [PERSON] помер 03 жовтня 2014 року. Після смерті свого батька позивачка у встановлений законом 6-ти місячний термін звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В подальшому, при зверненні позивачки до нотаріуса, в червні 2015 року для отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок , який належав її померлому батькові, розташований за адресою: Луганська обл.., м.Попасна вул. Артемівська 61, з»ясувалось, що на зазначений будинок накладений арешт та існує заборона на відчуження на підставі Постанови ВДВС Попаснянського РУЮ від 16.11.2010 року. Після звернення позивачки до ВДВС Попаснянського РУЮ, з»ясувалось, що дійсно, Попаснянським віддлом ДВС Попаснянського РУЮ накладався арешт на вищезазначений житловий будинок, який належав її батькові у межах виконавчого провадження щодо примусового стягнення аліментів з померлого [PERSON] і у 2013 році виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] був направлений до Первомайського відділу ДВС , тому що [PERSON] на той час працював на шахті «Гірська», яка знаходиться в м.Гірське, а м.Гірське на той час перебувало в адміністративному підпорядкування м.Первомайськ Лугансьої області. На підставі Постанови Верховної Ради України від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів», м.Гірське віднесено до Попаснянського району», а м.Первомайськ віднесено до території, яка тимчасово не контролюється і тому отримати відповідь про рух виконавчого провадження з Первомайського ВДВС неможливо. Крім цього позивачка зазначає, що відділ ДВС Попаснянського РУЮ також не має можливості надати позивачці будь-яку інформацію щодо стану виконавчого провадження про стягнення із померлого [PERSON] аліментів, тому, що виконавче провадження знаходилось за місце роботи померлого [PERSON] При цьому, позивачка зазначає, що за повідомленням підприємства шахта «Гірська» - аліменти з її батька [PERSON] були стягнуті в повному обсязі що у березні 2014 року, про що надає довідку шахти «Гірська» від 31.03.2014 року. За викладених обставин, позивачка звертається до суду із дійсним позовом, так як вважає, що наявність накладеного арешту на житловий будинок, що є спадковим майном після смерті її батька, перешкоджає їй в повній мірі реалізувати своє право на спадщину і в подальшому право власності на спадковий будинок. У поданій позовній заяві позивачка просить зняти арешт з та заборону на відчуження з будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м.Попасна, вул..Артемівська буд.61, що накладено відповідно до Постанови Відділу ДВС Попаснянського РУЮ б/н від 16.11.2010 року. Представник позивача до початку судового розгляду надав суду заяву про розгляд позову без присутності представника у судовому засіданні, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача ВДВС Попаснянського РУЮ, також надав суду заяву про розгляд справи без участі представника у судовому засіданні, надав письмові заперечення, в яких просив залучити до участі у справі в якості третьої особи [PERSON], яка являлась стягувачем у виконавчому провадженні про стягнення аліментів із померлого [PERSON] на утримання повнолітнього сина в зв»язку із навчанням, по суті заявлених вимог не заперечував, в поданому запереченні просив з»сувати стан виконання померлим [PERSON] його зобов»язань, які стали підставою для накладання арешту на вказаний житловий будинок. . Представник третьої особи реєстраційної служби Попаснянського районного управління юстиції також надав заяву про розгляд справи без участі представника у судовому засіданні, не заперечував щодо поданого позову. Третя особа [PERSON], надала суду заяву про те, що аліменти на утримання повнолітнього сина в зв»язку із навчанням отримала в повному обсязі, також у поданій заяві просила розглядати справу без її участі у судовому засіданні, не заперечувала щодо поданого позову. Суд, дослідивши письмові матеріали вважає, що поданий позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Предметом даного позову являється захист цивільних прав позивача щодо права власності шляхом зняття арешту та обтяжень зі спадкового майна, що регулюється нормами Цивільного Кодексу України та ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно положень ст..16 ч.2 ЦК України - способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право. Згідно положень ст..60 ЗУ «Про виконавче провадження» - Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи визначені вимоги законодавства, суд зазначає, що із позовного матеріалу встановлено, що позивачка [PERSON] дійноявляється донькою [PERSON], який помер 03 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7,8). Після смерті свого батька, позивачка дійсно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та фактично прийняла спадщину після смерті батька. Але при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, виявлено арешт нерухомого майна, що є спадковим майно, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Попасна вул..Артемівська 61, який належить померлому батькові позивачки [PERSON], який помер 03 жовтня 2014 року, що вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12), яка винесена приватним нотаріусом 18 червня 2015 року. Право власності померлого [PERSON] на вказаний житловий будинок підтверджено витягом про реєстрацію права на нерухоме майно (а.с.6), де власником зазначеного житлового будинку зазначений померлий [PERSON]. При цьому із постанови Державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.11.2010 року вбачається, що накладання арешту на зазначений житловий будинок та заборони здійснювати відчуження було здійснено в рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів з померлого [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина в зв»язку із навчанням.(а.с.28) Після чого, за постановою державного виконавця від 15.11.2013 року виконавчий лист про стягнення аліментів з померлого [PERSON] був направлений на підприємство шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля», тому що померлий [PERSON] працював на вказаному підприємстві.(а.с.32) [PERSON] в межах даного судового розгляду повідомила суд,що отримала аліменти із шахти «Гірська» в повному обсязі, не має претензій до підприємства, про що надала суду письмову заяву (а.с.55). До цього ж, довідкою, що видана шахтою «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» - підтверджено, що із [PERSON] були утримані аліменти на користь [PERSON] повністю, станом на 31.03.2014 року., заборгованості немає. (а.с.14). Таким чином, суд вважає, що позивачка обґрунтовано просить зняти арешт із спадкового житлового будинку після смерті свого батька, так обставина, яка була підставою для накладання арешту на спадковий житловий будинок та на заборону його відчуження відпала , а вона, як особа, що вважає зазначений житловий будинок своїм майном, має право на захист свого спадкового права, що не суперечить вимогам законодавства і підстави для задоволення позовних вимог позивачки нею доведені, в звязку із чим позовна заява позивачки [PERSON] підлягає задоволенню На підставі викладено, ст..16 ЦК України, ст.. 60 ЗУ України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved