Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовувала його тим, що 1 вересня 2001 року вона уклала шлюб зі [PERSON] 25 червня 2005 року у них народився син [PERSON], а 16 травня 2008 року дочка [PERSON] Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 1 липня 2014 року шлюб між сторонами був розірваний. Малолітні діти проживають з матірю в житловому будинку по вул. Котляревського, 86 в м. Борисполі. Відповідач проживає окремо від них та не приймає участь в утриманні сина [PERSON] та дочки [PERSON] Тому пози-вач просила стягнути зі [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і досягнення ними повноліття. Крім того, [PERSON] просила стягнути з відповідача аліменти за минулий час в розмірі 34920 гривень. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про зміну розміру алі-ментів (а.с.57-60): просить стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної дитини в розмірі по 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і досягнення ними повноліття; а також стягнути зі [PERSON] аліменти за минулий час в розмірі 31313 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та про-сить суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] визнає позов в частині вимоги про стяг-нення з його довірителя аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача. Однак [PERSON] працевлаштований та має постійний заробіток. У звязку з цим підстави для стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі відсутні. Крім того, він ніколи не ухилявся від утримання сина [PERSON] та доч-ки [PERSON] Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий час. Вислухавши пояснення учасників представників сторін, допитавши свідків та до-слідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задо-воленню з таких підстав. Встановлено, що 1 вересня 2001 року позивач уклав шлюб зі [PERSON] 25 червня 2005 року у них народився син [PERSON], а 16 травня 2008 року дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження (а.с.5 зво-рот) та копіями свідоцтв про народження (а.с.4, 5). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 1 липня 2014 року (а.с.6) шлюб між сторонами був розірваний. Відповідно до ч.1 ст.180, ч.2 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.17 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при роз-гляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домов-леності між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.1 ст.182, ч.1 ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездат-них чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір алімен-тів у твердій грошовій сумі. З копії акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 25 липня 2016 року (а.с.10) вбачається, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю [PERSON] в житловому будинку по вул. Котляревського, 86 в м. Борисполі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусід-кою позивача. Їй відомо про те, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю та перебувають на повному її утриманні. Батько проживає окремо від них. [PERSON] стверджує про те, що [PERSON] не приймає жодної участі в утриманні дітей. В її присутності [PERSON] скаржилась на це Миколі, який є братом відповідача. Микола пообіцяв поговорити зі [PERSON] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивача. Їй відомо про те, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю. У [PERSON] не вистачає грошових коштів на їх утримання. Відповідач не відвідує дітей та мате-ріально не забезпечує їх. [PERSON] відомо про те, що між [PERSON] та його братом Миколою відбулась розмова. Микола запитав: «Що ти робиш ? Чому не дбаєш про дітей ?». Відповідач відповів: «Не твоє діло. Я сам розберусь з ними». Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона також є сусід-кою позивача. Їй відомо про те, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю та перебувають на повному її утриманні. [PERSON] проживає окремо від них та не прий-має жодної участі в утриманні дітей. [PERSON] відомо про те, що [PERSON] зустріла батька в центрі Борисполя. Він наказав їй зачекати та відійшов. Дитина чекала батька, але він так і не повернувся. Марина плакала. Аналіз наведених доказів беззаперечно свідчить про те, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю [PERSON] в житловому будинку по вул. Котляревського, 86 в м. Борисполі. [PERSON] проживає окремо від них та не приймає участь в утриманні дітей. З довідки ФОП [PERSON] (а.с.34) вбачається, що з 25 листопада 2016 року відповідач працює продавцем та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 1600 гри-вень. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що на утри-манні [PERSON] перебувають інші діти або непрацездатні батьки. З огляду на це суд вважає, що зі [PERSON] на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Встановлено, що 1/3 частка від заробітку (доходу) [PERSON] складає 533 гривні 33 копійки (1600 : 3). Такий розмір аліментів втричі менший, ніж прожитковий мінімум на одну малолітню особу віком до 6 років. Грошових коштів в розмірі 533 гривень 33 копійок вочевидь не достатньо для забезпечення двох малолітніх дітей. Тому суд вкрай критично оцінює доводи представника відповідача [PERSON] про стягнення з його довірителя аліментів в розмірі лише 1/3 частки від його заробітку (доходу). Крім того, [PERSON] має постійний заробіток. В такому випадку аліменти стягу-ються виключно в частці від заробітку (доходу) відповідача. У звязку з цим суд критич-но оцінює посилання [PERSON] та її представника [PERSON] на необхідність стягнення аліментів в твердій грошові сумі. У задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуд-жені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання алі-ментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх спла-ти. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Як розяснив Верховний Суд України, ухилення платника аліментів від виконання своїх зобовязань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумов-лене обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадо-вільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиля-ється від виконання має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Встановлено, що [PERSON] та її представник [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що до 25 листопада 2016 року відповідач був праце-влаштований та отримував заробітну плату. В матеріалах цивільної справи відсутні та-кож беззаперечні докази на підтвердження того, що матеріальне становище [PERSON] обєктивно перешкоджало йому виконувати зобовязання по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] Само по собі невиконання ним цього зобовязання жодним чином не свідчить про ухилення від сплати аліментів. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення зі [PERSON] аліментів за минулий час відсутні. У задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити також. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід дер-жави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Встановлено, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] була звільнена від сплати судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок. Предяв-лений нею позов задоволений. З огляду на це суд вважає, що зі [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: partial