Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

В серпні 2015 року ККП «Маріупольтепломережа» звернулось до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог вказано, що відповідач зареєстрований в [INFO], площа квартири, яка опалюється складає 32,47 м.кв, та являється споживачем теплової енергії. Відповідач, порушуючи чинні законодавчі та нормативні акти не вносить плату за користування тепловою енергією, в результаті чого з квітня 2008 року по 01.01.200 року та за жовтень 2012 року утворилась заборгованість в сумі 1742,25 грн. Просять стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1742,25 грн., 3 % річних у розмірі 344,18 грн., інфляційні витрати у сумі 1625,45 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, зі згоди позивача та відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу заочно. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Згідно ст. 68 ЖК України наймачі квартир зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за житлово-комунальні послуги, що також передбачено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», за якою споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Як вбачається з особового рахунку № 302411 квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] Згідно розшифровки по особовому рахунку № 302411 борг [PERSON] за користування тепловою енергією становить 1742,25 грн., 3 % річних у розмірі 344,18 грн., інфляційні витрати у сумі 1625,45 грн. 03.12.2010 року судовим наказом Іллічівського районного суду м. Маріуполя з [PERSON] стягнуто на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість в розмірі 1763,16 грн. Вказаний судовий наказ скасовану ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 24.04.2015 року. ККП «Маріупольтепломережа» забезпечувало відповідачів тепловою енергією, контролювало теплопостачання, що підтверджується розшифровкою особового рахунку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). За вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказані норми відповідач, як споживач послуг з теплопостачання та сторона договірних відносин, внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання має нести відповідальність зі сплати суми боргу, а також інфляційних втрат та 3% річних. На підставі викладеного, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з тим, що знайшли своє підтвердження наданими доказами та з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу за користування тепловою енергією у розмірі 1742,25 грн., 3 % у розмірі 344,18 грн., інфляційні витрати у сумі 1625,45 грн. Приймаючи до уваги, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved