overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 02 грудня 2005 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 852. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте на час судового засідання від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сімї. Проти надання строку на примирення заперечувала. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 02 грудня 2005 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 852. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 04 січня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Мають спільну малолітню дитину доньку Аріну, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Також пояснила, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважала, що шлюб необхідно розірвати, проти надання строку на примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважав, що шлюб необхідно розірвати, проти надання строку на примирення заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав , свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 04 січня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Мають спільну малолітню дитину доньку Аріну, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю, позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 13 червня 2014 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте на час судового засідання від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сім'ї. Проти надання строку на примирення заперечувала. Додатково зазначала, що спору щодо поділу майна немає, а після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 13 червня 2014 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 21 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 108. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння в сім'ї, скандали, негативна поведінка відповідача. Місце мешкання дитини визначене, спору щодо поділу майна немає. В зв'язку з цим [PERSON] просила про розірвання шлюбу та стягнення понесених нею судових витрат. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, вказувала на неможливість досягнення примирення та збереження шлюбу. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вказував, що місце мешкання дитини визначене, спору щодо поділу майна немає. Пояснив, що досягнення примирення та збереження шлюбу є неможливим. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 21 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 108. Мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між подружжям, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 22 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 288. Мають спільну неповнолітню дитину доньку Діану, [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з травня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Також пояснила, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважала, що шлюб необхідно розірвати, проти надання строку на примирення заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважав, що шлюб необхідно розірвати, проти надання строку на примирення заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав , свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 22 листопада 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 288. Мають спільну неповнолітню дитину доньку Діану, [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю, наполягали на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 22 серпня 2003 року у виконавчому комітеті Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Мають спільних малолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Причиною розірвання шлюбу є негативна, безвідповідаьна поведінка відповідача. Спору щодо поділу майна немає. В зв'язку з цим [PERSON] просила про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, вказувала на неможливість досягнення примирення та збереження шлюбу. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вказував на відсутність спору щодо поділу спільного майна. Пояснив, що досягнення примирення та збереження шлюбу є неможливим. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 22 серпня 2003 року у виконавчому комітеті Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Мають спільних малолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між подружжям, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 23 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте на час судового засідання від останньої надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Наполягала на розірванні шлюбу, вказуючи на неможливість збереження сім'ї. Проти надання строку на примирення заперечувала. Додатково зазначала, що спору щодо поділу майна немає, місце проживання дитини визначене. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 23 вересня 2014 року у виконавчому комітеті Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. Мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 24 грудня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 345. Мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з 2015 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. Також пояснила, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що спору щодо поділу спільного майна немає. Місце проживання дитини визначене. Вважав, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з підстав, передбачених ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 грудня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 345. Мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені з 2015 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved