Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-25 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 135/5-КЗН-Т, укладеним 14.12.2007 року між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON], яка станом на 31.08.2015 року складає: сума кредиту, що має бути сплачена, - 478800,00 грн., сума не сплачених в строк відсотків за користування кредитом 684727,17 грн., неустойка 2846064,49 грн., а всього 4009591,66 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру № 145 загальною площею 47,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська 36/3, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] та [PERSON], шляхом проведення прилюдних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з початковою ціною, що згідно висновку про вартість майна, складеного станом на 11.08.2015 року, становить 272166,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить його задовольнити в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві. Після оголошення перерви в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. За таких обставин, враховуючи, що до оголошення перерви в судовому засіданні було заслухано пояснення представника позивача та досліджено письмові докази по справі, суд вважає за можливе судовий розгляд закінчити за його відсутності. Відповідачі та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за їх відсутності в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що 14.12.2007 року між ТзОВ «КБ «Даніель», правонаступником котрого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 135/5-КЗН-Т, за яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 500000 грн., визначивши датою повного погашення 13.12.2017 р., під 17,5% річних. Виконання грошових зобов'язань за кредитним договором було забезпечено іпотекою, а саме 14.12.2007 р. між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за яким в іпотеку передано двокімнатну квартиру № 145 загальною площею 47,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Зарічанська 36/3. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 47181148 від 9.11.2015 року, 21.12.2010 року право власності на вище зазначену квартиру було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/2) за кожним. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки позичальник припинив добровільно належно виконувати свої грошові зобов'язання перед позивачем, станом на 31.08.2015 р., з урахуванням застосованого банком права на дострокове повернення всіх належних йому за договором сум, заборгованість відповідача як позичальника за кредитним договором склала: 478800,00 грн. за кредитом, 684727,17 грн. за відсотками, разом - 1163527,17 грн. За прострочення виконання зобовязань зі сплати відсотків банком нараховано позичальнику пеню в сумі 1836182,49 грн., а також за прострочення сплати тіла кредиту 974882,00 грн. Крім того, за порушення умови страхування майна, що є предметом застави штраф 10000 грн., за порушення умови надання документів про доходи штраф 25000 грн. Загальна сума нарахованої неустойки становить 2846064,49 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотків за кредитом, суд вважає за необхідне зменшити неустойку до 1000000 грн. Згідно з частинами 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У відповідності до частин 1, 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження айна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Таким чином, в позивача виникли підстави для реалізації свого права на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на належний відповідачам як іпотекодавцям предмет іпотеки, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту, відсотками та неустойкою в присудженому судом розмірі. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом продажу на прилюдних торгах, оскільки такий спосіб відповідає ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовам іпотечного договору. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації підлягає встановленню на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Саме таку правову позицію висловлено Верховним Судом України в постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1205цс15. Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 3654,00 грн., котрий слід стягнути з відповідачів в рівних частках (по 1827,00 грн.) в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial