Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, та мотивує його тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Позивач має за межами України бабусю [PERSON], що проживає за адресою: Російська Федерація, [ADDRESS] та дядька [PERSON], що проживає за тією ж адресою. Відповідач самоусунувся від виховання та утримання доньки. Матеріально не допомагає. У період з 01.01.2016р. по 30.06.2016р. позивач не отримувала від відповідача аліментів на утримання дитини. 25.07.2016р. позивач звернулась довВідповідача за згодою на виїзд неповнолітньої [PERSON] за межі України до бабусі позивача у м. Тольятті Російської Федерації з метою її оздоровлення. Станом на 01.08.2016р. аозивач відповіді не отримала, тому просить суд задовільнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позивача за підставами вказаними у позові. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої служби у справах дітей Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, суду надійслали заяву про розгляд справи у відсутність їх представника і просила вирішити питання згідно з вимог діючого законодавства. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Відповідно дост. 141 СК Українимати і батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини. Частиною 2 статті 150 СК Українизакріплено обов'язок батьків щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При розгляді справ про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків необхідно виходити з положеньЗакону України від 21.01.1994 року № 3857-ХИ « Про порядок виїзду з України і в»їзду в України громадян України» ( далі Закону про порядок виїзду з України), Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231( далі Правила оформлення і видачі паспорта), Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року та в редакції, затвердженійпостановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року № 724( далі Правила перетинання державного кордону), якими передбачено можливість вирішення у судовому порядку питання про виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного із батьків. Відповідно до п.2ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»оформлення проїзного документу на дитину проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків. При відсутності згоди одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина за межі України, може бути надано дозвіл на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 п. 2-2 Правил перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадян України, які не досягли 16- річного віку, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред»явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У резолютивній частині рішення необхідно зазначати про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Як вбачається з пояснень позивача та матеріалів справи, відповідач у 2014 році надавав дозвіл позивачки на подорожі дитини у супроводі її матері до Російської Федерації, термін якого сплив, малолітня донька на даний час проживає разом з позивачкою в Україні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі у її вихованні, через неможливість відповідача у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, позивач не може отримати дозвіл батька на виїзд їх малолітньої дитини у її супроводі за межі України з метою її оздоровлення. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про надання дозволу на оформлення проїзного документа для виїзду за межі України без згоди відповідача-батька та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини без його згоди є обґрунтованими та в силу п.3 ч.3ст.313 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки виїзд малолітньої [PERSON], [INFO], за межі України відповідає інтересам дитини, сприяє її розвитку та оздоровленню.

Outcome: approved