Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В серпні 2015 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом, в якому зазначає,що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок № [NUMBER],виданого 04.05.1983 р.та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 04.05.1983 р.за № 31173,його батьку [PERSON]на праві власності належав житловий будинок по [ADDRESS] в м.Запоріжжі,який після перейменування вулиць та упорядкування нумерації будинків має адресу м.Запоріжжя,[ADDRESS] [INFO] р.[PERSON]помер,заповіту не залишив,відкрилася спадщина за законом,спадкоємцями майна [PERSON].в рівних частках були позивач та його матір [PERSON]як перша черга спадкоємців за законом. Позивач та [PERSON]прийняли спадщину після смерті [PERSON],фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном відповідно до вимог ст.548,549 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини. До складу спадщини після смерті [PERSON]входила 1/2 частина будинку за адресою м.Запоріжжя,[ADDRESS],яка в порядку спадкування була розподілена між спадкоємцями за законом [PERSON]та [PERSON]по 1/4 частині кожному,інша 1/2 частина цього ж будинку належала [PERSON]як частка у спільному майні подружжя,що було встановлено рішенням суду. Заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON]його спадкоємці [PERSON]та [PERSON]не подавали. [INFO] р.[PERSON]померла,заповіту не залишила,відкрилася спадщина за законом,спадкоємцем її майна першої черги є позивач як єдиний син. До складу спадщини після смерті [PERSON]входить 3/4 частини житлового будинку по [ADDRESS] м.Запоріжжі,яку за життя спадкодавиця на своє ім*я не оформлювала. Позивач прийняв спадщину після смерті матері [PERSON],фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном відповідно до вимог ст.548,549 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини. 06.12.2012 р.позивач звернувся із заявою до П*ятою державної Запорізької нотконтори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON],проте постановою нотаріуса від 06.12.2012 р.йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав,що [PERSON].у встановленому законом порядку не оформила своє право власності на спадкове майно. Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд визнати за ним на підставі ст.524,529,548,549 ЦК УРСУ(в ред.1961 р.) право власності на житловий будинок по [ADDRESS] м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] ,яка померла [INFO] р. В судове засідання позивач надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток,які вручені уповноваженому представнику завчасно,про що у справі є поштові повідомлення,заперечень на позов не надав. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що 22.03.1959 р.Сталінським бюро ЗАГС м.Запоріжжя по актовому запису № 421 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON],про що свідчить копія свідоцтва про одруження. [INFO] р.народився позивач [PERSON], батьками якого в свідоцтві про народження вказані [PERSON] та [PERSON] ,про що надана копія свідоцтва про народження. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок № [NUMBER],виданого 04.05.1983 р.виконкомом Запорізької міської ради та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ 04.05.1983 р.за № 31173 в реєстровій книзі № 177, батьку позивача [PERSON]на праві власності належав житловий будинок по [ADDRESS] в м.Запоріжжі. З інформації виконавчого комітету Запорізької міської ради,наданої [PERSON].у листі № 73-0245-П від 21.07.2015 р.,вбачається,що рішенням виконавчого комітету народних депутатів від17.12.1981 р.№ 351 «Про упорядкування нумерації житлових будинків по [ADDRESS] між кварталами 22б та 22в»,житловому будинку із старою адресою м.Запоріжжя,[ADDRESS],було присвоєно поштову адресу м.Запоріжжя,[ADDRESS] Вказаний будинок був набутий у власність в період шлюбу між [PERSON]та [PERSON],виходячи із вимог ст.22 КпШС УРСР,який був чинним на час придбання будинку, належав їм на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині кожному,за життя вказані частини ними не виділялися. [INFO] р.помер [PERSON],який не залишив заповіту,відкрилася спадщина за законом,спадкоємцями майна якого в рівних частках були [PERSON]та [PERSON]як перша черга спадкоємців за законом. Оскільки [PERSON].в спільній сумісній власності подружжя належала 1/2 частина житлового будинку по [ADDRESS] м.Запоріжжі,після смерті її чоловіка [PERSON]відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку. Як роз*яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 р.застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. За приписами ст.548,549 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини,для набуття спадщини спадкоємцю необхідно її прийняти протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємець визнається таким,що прийняв спадщину,якщо він протягом вказаного строку фактично вступив у володіння або управління спадковим майном чи подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2012 р.у цивільній справі № 0827/11516/2012 з ухвалою від 20.06.2014 р.було встановлено,що після смерті [PERSON]відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного вище будинку,яку фактично прийняли та успадкували [PERSON]та [PERSON]по 1/2 частині кожен,разом частка [PERSON]складає 3/4 (1/4 + 1/2 )спірного будинку,частка [PERSON]складає 1/4 частину цього ж будинку. Документально спадкові права після смерті [PERSON]спадкоємці не оформили. [INFO] р.померла [PERSON],спадщину у складі 3/4 частин житлового будинку по [ADDRESS] м.Запоріжжі прийняв [PERSON],що встановлено рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.12.2012 р.у цивільній справі № 0827/11516/2012 з ухвалою від 20.06.2014 р.,відповідно до ст.61 ЦПК України зазначені обставини повторно не доказуються. Таким чином,після смерті батька [PERSON]та матері [PERSON],позивачу належить вказаний вище будинок в цілому(1/4 + 3/4). 06.12.2012 р.позивач звернувся із заявою до П*ятою державної Запорізької нотконтори про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], де була заведена спадкова справа № 784/2012 із внесенням відповідних даних в реєстр спадкових справ. За матеріалами вказаної спадкової справи та спадкового реєстру ,інші спадкові справи та заповіти після смерті [PERSON],[PERSON]відсутні,про що надані інформаційні довідки. Відповідно до п.4.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно п.4.15 ,4.18 цього ж Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину може бути вчинена нотаріусом після перевірки правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві з витягом з Реєстру прав власності. Як передбачено ст.49 Закону України «Про нотаріат»,главою 13 розділу 1 вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,якщо не подано документи,необхідні для її вчинення. Постановою нотаріуса від 06.12.2012 р.[PERSON]було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав,що [PERSON].у встановленому законом порядку не оформила своє право власності на спадкове майно. Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. На підставі ст.ст. ст.524,529,548,549,553,554 ЦК УРСУ(в ред.1961 р.),ст.16 ЦК України ,ст.3,10,11,57,60,61,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved