Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

В позові [PERSON] вказав, що [INFO] померла його бабуся, [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого 26 жовтня 1998 року державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Харченко Ю.Г., зареєстрованого у реєстрі за №2-774, все майно, де б воно не знаходилось, і з чого б воно не складалось на момент смерті, [PERSON] заповіла йому [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - приміщення квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Під час спільного проживання 30 липня 1998 року [PERSON] та [PERSON] одержано Свідоцтво про право власності на житло - приміщення квартири спільного заселення за адресою: [ADDRESS] . Згідно реєстраційного штампу Василівського районного бюро технічної інвентаризації за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право приватної власності у реєстровій книзі за № 25-34. При цьому, свідоцтво про право власності оформлене російською мовою і прізвище [PERSON] зазначено як « [PERSON] » (рос.) Таке зазначення прізвища російською мовою відповідає прізвищу, зазначеному на російській мові в копії другої сторінки його паспорту « [PERSON] ». При перекладі прізвища на українську мову застосовані основні правила правопису прізвищ. Згідно довідки, виданої 13 березня 2020 року РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року право власності на кімнату у квартирі спільного заселення [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 1998 року Василівської міської ради. Вищевказаний об`єкт нерухомого майна складається з однієї кімнати житловою площею 18,0 кв.м, загальною площею 33,2 кв.м. [INFO] [PERSON] помер. До моменту смерті [PERSON] вони проживали однією сім`єю та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Фактично вони проживали разом ще до дня народження позивача. Позивач завжди сприймав [PERSON] як рідного дідуся, а він його, як рідного онука. Дітей у нього та інших онуків, крім позивача, ніколи не було. Позивач з 2004 року також проживав з ними, так як внаслідок похилого віку та стану здоров`я бабуся з [PERSON] потребували догляду та допомоги, в т.ч. матеріальної. Саме він здійснював поховання як бабусі [PERSON] так і [PERSON] . Після їх смерті позивач продовжує утримувати квартиру, володіти спадковим майном, несе витрати по ремонту квартири, сплачує комунальні платежі за квартиру [ADDRESS] . Співвласницею квартири спільного заселення є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 листопада 2009 року державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Кириченко В.В. (зареєстровано в реєстрі №2229), якій належить на праві приватної власності кімната житловою площею 10,0 кв.м., загальною площею 19,4 кв.м. в квартирі спільного заселення [ADDRESS] . Кухня, коридори, ванна та туалет знаходяться в загальному користуванні. На даний час позивач вирішив оформити спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON] та придбати кімнату у квартирі спільного заселення, що належить [PERSON] . Проте, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини та договору купівлі-продажу квартири у зв`язку з тим, що загальна площа квартири згідно наданого технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] становить 52,6 кв.м., а частки співвласників квартири не визначені, а також у правовстановлюючих документах спадкодавців [PERSON] та [PERSON] зазначена форма власності - спільна часткова власність, а згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власницею об`єкту нерухомості із зазначенням форми власності - приватна, розмір частки - 1/1, частки у спільному майні не визначені. Одночасно, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна і розділі «Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно» станом на 30.05.2020 у графі «тип майна» зазначено кімната, у квартирі спільного заселення, у графі «форма власності» зазначено приватна, а відомості про вид спільної власності (так як фактично квартира належить на праві спільної власності) - відсутні. Така ситуація стала можливою, в тому числі внаслідок невизначеності між співвласниками квартири щодо часток у спільній частковій власності. Внаслідок відмови нотаріуса у оформленні спадщини та неможливості вирішити питання щодо визначення часток співвласників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у спільному майні та звернення із спільною заявою співвласників до державного реєстратора для внесення відповідних змін до реєстру внаслідок смерті [PERSON] та [PERSON] , позивач змушений звернутися до суду з питання визнання права власності на спадкове майно. Згідно довідки, виданої 15 червня 2020 року РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області та розрахунку часток у квартирі спільного заселення, при проведенні технічної інвентаризації квартири спільного заселення [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] має у власності: кімнату 8 пл.10,0 кв.м; балкон пл.0,7 кв.м; підсобні приміщення квартири загального користування (коридор 1, ванну 3, шафу 4, коридор 5, туалет 6, кухню, 7, комору 9) пл.8,7 кв.м, що складає 9/25 часток. [PERSON] та [PERSON] мають у власності в рівних частках: кімнату 2 пл.18,0 кв.м;, підсобні приміщення квартири загального користування (коридор 1, ванну 3, шафу 4, коридор 5, туалет 6, кухню 7, комору 9) пл.15,2 кв.м, що складає 16/25 часток ( [PERSON] - 16/50 часток, [PERSON] - 16/50 часток. Позивач зазначає, що якщо ним не будуть вжиті заходи щодо оформлення спадщини в судовому порядку, Василівська міська рада має право в інтересах територіальної громади вирішувати питання щодо визнання спадщини відумерлою та визнання права комунальної власності на майно, а тому, на підставі вищевикладеного, просить встановити факт його проживання однією сім`єю зі спадкодавцем - [PERSON] з грудня 2004 року до дня його смерті, [INFO] ; визнати факт прийняття ним, як спадкоємцем четвертої черги, спадщини після смерті [PERSON] ; визнати квартиру спільного заселення [ADDRESS] загальною площею 52,6,5 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м., яка складається з двох кімнат: кімната 2: 18,0 кв.м, кімната 8-10,0 кв.м, коридор 1-6,1 кв.м., ванна 3-3,2 кв.м., шафа 4; 0,6 кв.м., коридор 5 - 2,2 кв.м., туалет 6-1,1 кв.м., кухня 7-9,1 кв.м., комора 9; 1,6 кв.м., балкон - 0,7 кв.м. об`єктом спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] ; визначити частки співвласників: визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно - 16/50 часток квартири спільного заселення [ADDRESS] , яка складається з 16/50 часток кімнати 2 пл.18,0 кв.м; підсобних приміщень квартири загального користування (коридор 1, ванну 3, шафу 4, коридор 5, туалет 6, кухню 7, комору 9) площею 15,2 кв.м.; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] - 16/50 часток квартири спільного заселення [ADDRESS] , яка складається з 16/50 часток кімнати 2 пл.18,0 кв.м., підсобних приміщень квартири загального користування (коридор 1, ванну 3, шафу 4, коридор 5, туалет 6, кухню 7, комору 9) площею 15,2 кв.м.; визнати за [PERSON] , право власності на 16/25 часток квартири спільного заселення [ADDRESS] , які складаються з кімнати 8 житловою площею 10,0 кв.м; балкону площею 0,7 кв.м; підсобних приміщень квартири загального користування (коридор 1, ванну З, шафу 4, коридор 5, туалет 6, кухню, 7, комору 9) площею 8,7 кв.м. В судовому засіданні представник позивача позивач позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали одне одному аналогічні показання та підтвердили факт спільного проживання з грудня 2004 року позивача разом з померлими [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті останніх. Свідки наголосили на тому, що позивач за життя [PERSON] та [PERSON] здійснював їх догляд, а після смерті здійснив їх поховання. В судове засідання позивач не з`явився, проте надав суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилась, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. В судове засідання представник відповідача не з`явився, проте надав суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представники третіх осіб не з`явились, проте надали суду заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.15). Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 26 жовтня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області та зареєстрованому в реєстрі за №2-774, все своє майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с.16). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.18). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №203/02-31 від 29 квітня 2020 року, виданої державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Лисіковою М.Ю., позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] оскільки не визначено склад спадкового майна (а.с.35-36). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 липня 1998 Василівською міською радою та зареєстровано у реєстрі за №25-34, квартира спільного заселення [ADDRESS] на праві приватної власності належить « [PERSON] » (мовою оригіналу) та « [PERSON] » (мовою оригіналу) (а.с.37). Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 28 листопада 2099 року, посвідченому державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Кириченко В.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 2229, [PERSON] прийняла у власність кімнату у квартирі [ADDRESS] (а.с.38-39). Технічна характеристика квартири спільного заселення [ADDRESS] підтверджується технічним паспортом на квартиру виготовленим Василівським районним бюро технічної інвентаризації 16 січня 1997 року (а.с.41-43). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №203599965 від 11 березня 2020 року, кімната у квартирі [ADDRESS] загальною площею 19.4 кв.м. та житловою площею 10 кв.м. на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.44). Згідно витягу зі звіту про оцінку нерухомого майна, вартість кімнати в квартирі [ADDRESS] загальною площею 33,2 кв.м. та житловою площею 18,0 кв.м. станом на 16 березня 2020 року становить 88 703,00 грн. (а.с.45-46). Відповідно до довідки №226 від 13 березня 2020 року, виданої РКП «Василівське БТІ» Василівської районної ради Запорізької області, право власності на кімнату загальною площею 18,0 кв.м та загальною площею 33,2 кв.м. у квартирі спільного заселення [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с.48). Технічна характеристика кімнати в квартирі спільного заселення [ADDRESS] підтверджується технічним паспортом виготовленим РКП «Василівське БТІ» Василівської районної ради Запорізької області станом на 12 березня 2020 року (а.с.48-49). Згідно довідки №402 від 15 червня 2020 року, виданої РКП «Василівське БТІ» Василівської районної ради Запорізької області, при проведенні технічної інвентаризації квартири спільного заселення [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] має у власності кімнату 8 площею 10,0 кв.м, балкон площею 0,7 кв.м., підсобні приміщення квартири загального користування (коридор 1, ванну 3, шафу 4, коридор 5, туалет 6, кухню 7, комору 9) площею 8,7 кв.м, що складає 9/25 часток. [PERSON] та [PERSON] мають у власності в рівних частках: кімнату 2 площею 18,0 кв.м., підсобні приміщення квартири загального користування (коридор 1, ванну 3, шафу 4, коридор 5, туалет 6, кухню 7, комору 9) площею 15,2 кв.м., що складає 16/25 часток ( [PERSON] - 16/50 часток, [PERSON] - 16/50 часток) (а.с.50, 51). Згідно копії спадкової справи №114/2010 заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини 21 квітня 2010 року звернувся [PERSON] (а.с.77 зворот). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Згідно ч.1-3 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст.356 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно ст.357 ЦК України визначення часток у праві спільної часткової власності частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] , про визнання за ним права власності та встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved