Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , який просить залишити за ним право власності на квартиру [ADDRESS] ; визнати за ним право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 5/6 часток квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24.08.1999 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що будучи у шлюбі з відповідачем, 30.06.2017 року вони купили трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Власником даної квартири є [PERSON] , зареєстровані в ній [PERSON] та двоє дітей. Крім того, 29.01.2010 року він разом із [PERSON] купили квартиру [ADDRESS] . Право власності на дану квартиру зареєстровано на ім`я [PERSON] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Між сторонами була усна домовленість про розподіл спільного майна, а саме: квартира у м.Червоноград залишається позивачу, а квартира у м.Львові залишається відповідачу, а також відповідач разом з дітьми повинна була знятися з реєстраційного обліку у квартирі у м .Червоноград і зареєструватися у квартирі у м.Львові. Позивач стверджує, що різниця у вартості квартир у м. Червонограді та у м.Львові становить 314383 грн.. [PERSON] вважає, що половина з даної суми в розмірі 157191 грн. належить йому. У зв`язку із наведеним змушений звернутися до суду. До початку розгляду справи по суті до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому позивач просить розділити спільне майно, набуте між [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу. Виділити [PERSON] в натурі квартиру [ADDRESS] , виділити [PERSON] в натурі квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] . За час перебування у шлюбі вони набули дві квартири, а саме: квартиру [ADDRESS] , вартістю згідно з експертного висновку 579415,00 грн., а також квартиру [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що [PERSON] в період з травня 2012 року по січень 2016 року жодним чином не здійснював матеріального забезпечення сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку із чим, вона звернулася до суду про стягнення аліментів. Рішенням від 12.01.2016 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , 100 Євро щомісячно. Проте, дане рішення [PERSON] виконував лише частково до літа 2016 року у розмірі 50 Євро. В подальшому, практично не сплачує аліменти, чим ставить дитину в скрутне матеріальне становище. Заборгованість по сплаті аліментів є значною. Крім того [PERSON] стверджує, що син [PERSON] , [INFO] , хворіє рядом хронічних захворювань, які підлягають періодичному лікуванню, проте [PERSON] не бере участі у витратах по лікуванню дитини. Відтак, просить визнати за нею, з урахуванням неповнолітньої дитини, право власності на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] свої уточнені позовні вимоги підтримав, зустрічну позовну заяву заперечив, пояснивши, що між ним та його колишньою дружиною [PERSON] існувала усна домовленість щодо поділу квартир, відповідно до якої квартира у м. Львові залишалася [PERSON] , а квартира у м.Червоноград залишається йому. Проте, оскільки квартира у м.Львові дорожча, просить визнати за ним 1/6 частку даної квартири. Також позивач зазначив, що він намагався продати квартиру у м. Львові . А також ствердив той факт, що у нього існує заборгованість по сплаті аліментів. На даний час коштів на утримання дитини він не надає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] заперечила, свої вимоги просила задовольнити. Зокрема, пояснила, що між нею та [PERSON] існувала усна домовленість щодо майна, проте така була порушена, коли [PERSON] намагався продати квартиру у м.Львові. Відповідач просить при вирішені спору відступити від рівності часток між колишнім подружжям, покликаючись на те, що у [PERSON] існує заборгованість перед нею по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1100 Євро. Крім того, стверджує, що син навчається у Португалії та повністю знаходиться на її утриманні. Будь-яких коштів на утримання дітини позивач не надає. В подальшому у судове засідання не з`явилася. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, первісний позов заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.08.1999 року. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.08.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У даному шлюбі на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2007 року №1548 була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.07.2007 року належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до довідки №4869 від 11.06.2015 року у даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Крім того, у шлюбі була також придбана квартира за адресою: [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 29.01.2010 року. Згідно з витягом про право власності №25198328 від 02.02.2010 року дана квартира належить на праві приватної власності [PERSON] Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно вії що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господ догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Верховний Суд України в справі 6-486цс16 від 27 квітня 2016 року зазначив, що відповідно до статі 60 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони підтверджують, що дане майно було придбане в інтересах сім`ї, є їх спільною сумісною власністю. Перебуваючи у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто усної згоди про те, що квартира [ADDRESS] залишається [PERSON] , а квартира [ADDRESS] залишається [PERSON] Статтею 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги усну домовленість, яка існувала у [PERSON] та [PERSON] суд приходить до висновку, що слід виділити [PERSON] в натурі квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] виділити в натурі квартиру [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в обґрунтування вимоги про визнання за ним також і 1/6 частки квартири [ADDRESS] покликається на ринкову вартість обох квартир та виходить з того, що різниця у вартості квартир становить 314383 грн., з яких половина (157191 грн.) належить йому. А це відповідно до вартості квартири становить 1/6 частку вищевказаної квартири. При вирішення справи по суті, суд не бере до уваги такі покликання позивача у зв`язку із наступним. Відповідно до висновку експерта №264/17 судової оціночно-будівельної експертизи від 26.01.2017 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 579415 грн., в тому числі ПДВ. А згідно з висновком №305/17 судової оціночно-будівельної експертизи від 21.10.2017 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 893798 грн., в тому числі ПДВ. Суд погоджується з доводами [PERSON] про те, що існує різниця у вартостях квартир, проте проводячи поділ майна між [PERSON] та [PERSON] відступає від засади рівності часток подружжя у зв`язку з наступними обставинами. Рішенням Палацу юстиції Лоуреш-Центральний Інститут - 1 Секція сім`ї та неповнолітніх Португальської Республіки від 12.01.2016 року вирішено, що батько [PERSON] сплачуватиме аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у сумі 100 Євро. Виплата здійснюватиметься не пізніше 8 числа кожного місяця шляхом банківського переказу на рахунок матері [PERSON] . Проте, [PERSON] допустив заборгованість у сплаті аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , яка становить 1100 Євро. Даний факт ніким із учасників справи не оспорюється. Не оспорюється і той факт, що син [PERSON] , [INFO] , постійно проживає разом з мамою [PERSON] , та знаходиться повністю на її утриманні. Лише вона оплачує проживання, навчання, харчування та інші потреби сина. Відповідно до ч.2 ст.70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Крім того, за наявними в матеріалах справи медичними довідками [PERSON] , [INFO] , хворіє на хронічні захворювання, проте, як встановлено в ході судового розгляду, та не заперечувалося позивачем, [PERSON] коштів на лікування сина не надає. Крім того, ч.3 ст.70 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За правилом ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що за позивачем [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги [PERSON] про визнання за ним 1/6 частки квартири [ADDRESS] слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України, виходячи з задоволених позовних вимог, суд приходить до висновку, що витрати, понесені сторонами по справі слід залишити за ними.

Outcome: approved