Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманні їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], а тому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився також. Подав заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З урахуванням позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітньої [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження а. с. 8), яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач належним чином свого законного обов'язку по утриманню дитини не виконує, працює, інших утриманців немає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. ч. 1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дочки, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з відповідача в примусовому порядку, які з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до її повноліття.

Outcome: approved