Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 вересня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та відповідач уклали кредитний договір № BLаЖГА00076606, за умовами якого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 10 000 грн. строком до 19 вересня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5% річних. Проте відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого станом на 17 серпня 2015 року [PERSON] прострочила виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, й утворилась заборгованість у розмірі 48182 грн. 28 коп., яка складається з: тіло кредиту - 6761 грн. 67 коп., проценти за користування кредитом 870 грн.85 коп., комісії 3706 грн.34 коп., плата за пропуск платежів 36843 грн.42 коп. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 48182 грн.28 коп. У судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» не з'явився, проте направив клопотання в якому заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, та просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не з'явився. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 19 вересня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № BLаЖГА00076606, за умовами якого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 10 000 грн. строком до 19 вересня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5% річних. За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління Кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 5,0% річних (п.З Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,75%) від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору). Згідно із п. 2.5.2 Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління Кредиту, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Згідно пункту 4.3. Договору у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Згідно п. 4.2 Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником (Відповідачем) обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини Договору при тому, що прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором перевищило 60 календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника (Відповідача) додатково сплатити Банку штраф у розмірі 25%від суми Кредиту (п. 8 Спеціальної частини Кредитного договору). Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до Розрахунку заборгованості станом на «17» серпня 2015 року становить 48182 грн. 28 коп., з них: *сума по тілу Кредиту - 6761 грн. 67 коп.; *сума процентів за користування Кредитом - 870 грн. 85 коп.; *сума по сплаті комісії за РО - 3706 грн. 34 коп.; *сума плати за пропуск платежів - 36843 грн. 42 коп. Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до умов договору, він приймається судом до уваги (а.с.19-20). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору… та визначенні умов договору. За змістом ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved