Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває дана цивільна справа. Заявник посилається на те, що після розірвання шлюбу між його батьками [PERSON] та [PERSON] , ухвалою суду від 03.08.1992 року було розділено майно та визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння та земельну ділянку за кожним в натурі та присвоєно адреси: [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] визначено адресу [ADDRESS] . З липня 2014 року заявник став мешкати з батьками з метою догляду за ними. [INFO] помер батько заявника [PERSON] . [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після смерті батьків, заявник звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом, але йому було відмовлено , у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини та неможливістю встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини через відсутність належних документальних підтверджень. Так як у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус заявнику відмовив, він просить суд встановити факт постійного проживання з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] та з [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, маючи за мету підтвердити факт прийняття спадщини для оформлення і видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків. Зазначає про те, що інших, крім заявника, спадкоємців у померлого [PERSON] , [INFO] , та у померлої [PERSON] , [INFO] немає. Ухвалою суду від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Заявник, представник заявника в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином надали до суду заяви з проханням розглянути заяву без участі заявника, представника заявника, заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи виконавчий комітет Апостолівської міської ради до суду не з`явився, проте, головою міської ради подано заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, прийняти рішення по суті згідно чинного законодавства на розсуд суду. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до копії свідоцтва про одруження, 28.09.1965 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] року народження та [PERSON] , [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Свідоцтвом про розірвання шлюбу підтверджується той факт, що між [PERSON] та [PERSON] 10.03.1992 року шлюб розірвано, Після розірвання шлюбу [PERSON] змінила шлюбне прізвище на дошлюбне [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 січня 2015 року. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 березня 2017 року. Як вбачається із довідки, виданої Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради № 5184 від 29.08.2017 р., [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , по день смерті проживав по [ADDRESS] , де був зареєстрований з 15.06.1973 року по день смерті. Разом з ним, на момент смерті без реєстрації в будинку проживав його син [PERSON] , [INFO] року народження. Як вбачається із довідки, виданої Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради № 5185 від 29.08.2017 р., [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , по день смерті проживала по [ADDRESS] , де була зареєстрована з 15.05.1992 року по день смерті. Разом з нею, на момент смерті без реєстрації в будинку проживав її син [PERSON] , [INFO] року народження. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3\~ст. 294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до частини першої\~статті 1221 Цивільного кодексу України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1\~ст. 1223 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша\~статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті\~1268\~та частини першої статті\~1269 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою\~статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктами 3.21, 3.22 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Судом встановлено, що оскільки місце проживання спадкодавців [PERSON] та [PERSON] та спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані за іншими адресами, державний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~строку для її прийняття. Разом з тим, ч. 3.\~ст. 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Як зазначено у\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц. В постанові від 04 липня 2018 р. у справі № 404/2163/16-ц Верховний суд дійшов висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України\~обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться, що спадкоємець [PERSON] на дату смерті спадкодавців [PERSON] , [PERSON] постійно проживав разом з ними в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вів з ними спільне господарство та після смерті поховав спадкодавців. Таким чином суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] на час смерті його батька проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини смерті останнього [INFO] року. Також доведений той факт, що заявник [PERSON] на час смерті його матері проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини смерті останньої [INFO] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем права на отримання спадку. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved