Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що після смерті її батька [PERSON], померлого 21.11.2006 року, який проживав до дня смерті в селі Мала Антонівка Білоцерківського району, відкрилась спадщина на житловий будинок з відповідними господарськими спорудами в селі Мала Антонівка по вулиці Шевченка (Леніна), 43. Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з відповідними господарськими спорудами в с.Мала Антонівка по вул.Шевченка, 43 Білоцерківського району Київської області після смерті її батька [PERSON], який помер 22.11.2006 року. В судове засідання позивач не з'явилась, в заяві від 17.10.2016 року просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача надіслав до суду лист в якому просив проводити розгляд справи без участі представника сільської ради в якій позов визнав в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22.11.2006 року помер [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 23.11.2006 року виконкомом Малоантонівської сільської ради Білоцерківського району Київській області. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що її батьком є [PERSON] (а.с.8). Згідно листа КП КОР «Південного бюро технічної інвентаризації» № 1291 від 30.06.2016 року, станом на 01.01.2013 р. право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: № 43 по вул.Шевченка (колишня Леніна) в с.Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області в Бюро технічної інвентаризації не зареєстровано (а.с.13). Як вбачається з довідки № 214 від 11.07.2016 року виданої виконавчим комітетом Малоантонівської сільської ради Білоцерківського району власником будинку № 43 по вул.Леніна в с.Мала Антонівка був [PERSON], про що свідчить запис в погосподарській книзі № 223 (а.с.14). 04.07.2016 року постановою державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: с.Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області по вул.Шевченка (бувша Леніна), буд. 43, після померлого 22.11.2006 року її батька [PERSON], через відсутність документів для вчинення нотаріальної дії. Постанова нотаріуса мотивована наявністю у позивача права на спадкування та відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок. Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45256224 від 29.09.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 22.11.2006 року, не відкривалася. Враховуючи вищевикладене та оскільки через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично цей будинок є об'єктом спадкового майна за законом, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved