Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов вмотивований тим, що після смерті матері [PERSON] - [PERSON], котра померла 08 червня 2015 року, про що видано свідоцтво про смерть [PERSON] І-АМ №321500 від 09.06.2015 року, відкрилася спадщина, яка складається з квартири під номером 31, розташованої в місті Вінниці по проспекту Юності в будинку під номером 3. За життя [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу по будинку Юності №3. Дана квартира являлася кооперативною, але належала спадкодавцю на праві приватної власності, оскільки пайовий внесок за двохкімнатну кооперативну квартиру №31, яка знаходиться в м. Вінниця по проспекту Юності в будинку №3, в сумі 3688,00 карбованців нею було повністю виплачено, що підтверджується довідкою МКП ЖЕК-6 від 05.01.2016р. За життя спадкодавець не склав заповіту щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті. Тому після смерті спадкодавця, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До того ж батько позивача - [PERSON]. котрий являється чоловіком померлої [PERSON], написав заяву про відмову від прийняття спадщини, котру надав нотаріусу. Однак, державний нотаріус Третьої державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою за вих. №2864/02-14 від 14.12.2015р. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], мотивуючи своє рішення відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності на праві власності спадкодавцеві вищевказаної квартири. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги по позову підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в ній та просили суд позовну заяву задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно свідоцтво про смерть [PERSON] І-АМ №321500 від 09.06.2015 року [PERSON] померла 08.06.2015 року, актовий запис № 1727. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 31, розташованої в місті Вінниці по проспекту Юності в будинку під номером 3. Дана квартира являлася кооперативною, оскільки за життя [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу по будинку Юності №3, але належала спадкодавцю на праві приватної власності, так як пайовий внесок в сумі 3688,00 карбованців нею було повністю виплачено, що підтверджується довідкою МКП ЖЕК-6 від 05.01.2016р. За життя спадкодавець не склав заповіту щодо розпорядження своїм майном на випадок смерті. Після смерті спадкодавця, позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до Третьої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] який був чоловіком померлої [PERSON], надав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Державний нотаріус Третьої державної нотаріальної контори [PERSON] своєю постановою за вих. №2864/02-14 від 14.12.2015р. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], мотивуючи своє рішення відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності на праві власності спадкодавцеві вищевказаної квартири. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. З врахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню, оскільки квартира № 31, розташована в м.Вінниці по проспекту Юності в будинку, № 3, не ввійшла до спадщини після померлої [PERSON], так як реєстрація права приватної власності на дану квартиру не проводилось, в результаті чого позивач позбавлений можливості оформити право власності на житловий будинок та скористатись своїм законним правом на спадок після смерті матері. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно яких суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом задоволення даного позову На підставі викладеного,

Outcome: approved