Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 07.04.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № HML0GA0000000008, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 11900,00 доларів США до 07.04.2018 року. В забезпечення виконання зобов»язання за Договором HML0GA0000000008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки від 07.04.2008року, відповідно до умов якого відповідачі відповідають перед банком солідарно по зобовязаннях кредитного договору. Відповідачі порушують умови договору, внаслідок чого станом на 01.07.2015р. утворилась заборгованість в сумі 4030,48 доларів США, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, позовні вимоги підтирмує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час судового розгляду повідомлялися в установленому законом порядку через оголошення в пресі, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.04.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір HML0GA0000000008, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 11900,00 доларів США до 07.04.2018 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 11900,00 доларів США. Відповідач [PERSON] в свою чергу зобовязався щомісячно в період з7 по 12 число кожного місяця вносити платіж в розмірі 175,25 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії. В забезпечення виконання зобовязання за Договором HML0GA0000000008 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір поруки від 07.04.2008року. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу від 02.07.2015 року № 30.1.0.0/2-382 із зазначенням невиконаних зобовязань за договором HML0GA0000000008 від 07.04.2008року. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Відповідачі порушують умови кредитного договору, тому станом 01.07.2015р. утворилась заборгованість в сумі 4030,48 доларів США, яка складається з 3098,17 доларів США - заборгованість за кредитом, 528,83 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом, 32,94 доларів США- заборгованість по комісії за користування кредитом, 167,27 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно Договору: 11,90 доларів США (фіксована частина), 191,36 доларів США (процентна частина). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору HML0GA0000000008 від 07.04.2008 року, що є підставою для стягнення суми заборгованості за відповідним кредитним договором в розмірі 3659,94 долари США (3098,17 доларів США -заборгованість по тілу кредиту, 528,83 долари США - відсотки, 32,94 долари США - комісія), що еквівалентно за офіційний курсом НБУ 76858,74 грн. та 7781,13грн. неустойки (пеня та штраф). Судові витрати по справі становлять 1506,4грн. (846,40грн. судовий збір + 660грн. витрат на публікацію оголошення в пресі), у звязку з чим відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в рівних частках по 753,20грн. з кожного.

Outcome: approved