Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

В серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «БЛГ груп» про стягнення боргу. Вимоги мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач передав першому відповідачу грошові кошти. Також між позивачем та ТОВ «БЛГ груп» був укладений договір поруки, згідно з яким другий відповідач поручився перед позивачем за виконання [PERSON] свого обов'язку за договором позики. Оскільки відповідачі своїх зобов'язань за договорами позики та поруки належним чином не виконують, просить стягнути заборгованість за договором позики солідарно з [PERSON] та ТОВ «БЛГ груп». В попереднє судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник першого відповідача та другий відповідач в попереднє судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у попередньому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом були встановлені наступні обставини. 01.07.2015 року між [PERSON] в якості позикодавця та [PERSON] в якості позичальника, був укладений договір позики № 01/07/2015. На виконання умов п. 2.1 договору позики [PERSON] передав [PERSON] 2 900 000 грн., про отримання яких останній видав позивачу розписку. Відповідно до п. 4.1 договору позики, [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] 2 900 000 грн. не пізніше 01.08.2015 року. Позика [PERSON] [PERSON] не повернута. Також 01.07.2015 року між [PERSON] та ТОВ «БЛГ груп» був укладений договір поруки № П - 01/07/15. Згідно п. 1.1 договору поруки ТОВ «БЛГ груп» поручилося перед [PERSON] за виконання всіх зобов'язань [PERSON], в тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, за основним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки, під основним договором в цьому договорі, позивач та другий відповідач домовилися розуміти договір позики № 01/07/2015, який був укладений 01.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] Згідно з п. 3.1 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) [PERSON] всіх або окремих зобов'язань в порядку та строки, встановлені договором позики, [PERSON] набуває права вимоги до ТОВ «БЛГ груп» щодо виконання зобов'язань за таким договором позики. Відповідно до п. 3.2 договору поруки другий відповідач зобов'язався здійснити виконання зобов'язань за договором позики протягом трьох календарних днів з дня, наступного за днем отримання вимоги позивача про таке виконання та в обсязі, зазначеному у вимозі. 06.08.2015 року ТОВ «БЛГ груп» отримана вимога [PERSON] про виконання зобов'язання за договором позики та сплату йому 2 900 000 грн., що підтверджується зробленою другим відповідачем відміткою про отримання ним такої вимоги. Зазначена вимога позивача ТОВ «БЛГ груп» не задоволена. Згідно довідки другого відповідача № 12/08-1 від 12.08.2015 року, будь-які виплати за договором поруки [PERSON] не здійснювалися. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, судом достовірно встановлено, що [PERSON] та ТОВ «БЛГ груп» мають невиконане грошове зобов'язання перед [PERSON] в сумі 2 900 000 грн., яке виникло на підставі укладених між позивачем та першим і другим відповідачами договорів позики та поруки відповідно. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки відповідачі своїх зобов'язань за укладеними договорами позики та поруки належним чином не виконують, позивач правомірно звернувся до них, як до солідарних боржників, з вимогою про стягнення боргу за договором позики в сумі 2 900 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved