Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Андрушівської сільської ради про визнання права на спадкове майно в порядку успадкування. Позивач просить визнати її право на земельну частку (пай), що належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.04.1997 помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю) та іншого майна. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.38). Представник Андрушівської сільської ради до суду не зявився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував (а.с. 37). Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що померлий 18.04.1997 [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 9) мав право на земельну частку (пай), розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області (сертифікат на право на земельну частку (пай), а.с. 11). У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину (відмова нотаріуса, а.с. 8). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 18.04.1997 мав право на земельну частку (пай), розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємець за законом у встановлений законом строк прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право на цю земельну частку (пай). Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування Андрушівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: approved