Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» про визнання протиправним та скасування рішення. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 29.11.2016 р. відбулося спільне засідання адміністрації та житлово-побутової комісії. На вказаному засіданні комісія розглядала облікові справи черговиків, які перебували на квартирному обліку на поліпшення житлових умов. Вищезазначена комісія розглянула і його документи, як черговика та прийняла рішення, що він, [PERSON] не потребую поліпшення житлових умов. З вказаним рішенням він не погоджується та просить його скасувати. У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволені позовних вимог. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію представник відповідача аргументував тим, що у квартирній справі [PERSON] відсутні особисті заяви доньки [PERSON] , доньки [PERSON] , матір [PERSON] та відсутні документи, які могли б підтвердити пільгу на перебування в списку першочергового отримання житла. Також зазначив, що 10 листопада 2015 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Національної поліції», який набрав чинності 09 грудня 2015 р. Зазначеним вище Законом внесено зміни до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» щодо поширення деяких положень Закону України «Про Національне поліцію» на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Так. згідно з новою редакцією частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення передбачені для поліцейських Відповідно до п. 4 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» - поліцейські, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату залишаються на цьому обліку до одержання житла з державного житлового фонду до настання визначених законом підстав для зняття із зазначеного обліку Пунктом 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що при звільненні зі служби особи рядового і начальницького складе кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» пунктом 7 ст. 6 вищезазначеного Закону першочерговим забезпеченням житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов мають право тільки ветерани кримінально-виконавчої служби України, у [PERSON] такий статус відсутній. Повно, всебічно та об`єктивно встановивши обставини справи, на підставі досліджених безпосередньо в судовому засіданні доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. В ст. 37 цього Кодексу передбачено, що облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Відповідно до п.2 Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 11 грудня 1984 р. N 470 , жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. Згідно з п.3 вищезазначених правил, квартирний облік, установлення черговості на одержання жилої площі, а також її розподіл здійснюються під громадським контролем і з додержанням гласності. На підприємствах, в установах, організаціях пропозиції з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень підготовляються комісією по житлово-побутовій роботі профспілкового комітету і вносяться нею на спільний розгляд адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Відповідно до п.13 правил, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати). Відповідно до п.25 правил, виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 1 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікові справи громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Зміни з питань, що належать до компетенції виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів, адміністрації підприємства, установи, організації (органу громадської організації) і профспілкового комітету, провадяться після прийняття рішень цими органами. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення. Згідно з п. 26 правил, громадяни перебувають на квартирному обліку до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті. Громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, пунктом 29 цих Правил та іншими актами законодавства Української РСР; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік; скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно копії паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 04.08.1984 р. (а. с. 6-8). Зі змісту протоколу № 5 спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань № 8 від 29.11.2016 р. (а. с. 9) судом встановлено, що комісія під час перегляду облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку вирішила: на підставі документів наданих [PERSON] , які є в матеріалах квартирної (облікової) справи, комісією встановлено, що у [PERSON] є у власності дві квартири у [ADDRESS] , що підтверджується наданими копіями: 1) договору дарування, 2) копіями технічних паспортів на житловий будинок. З огляду на вищевикладене, комісія вирішила, що [PERSON] забезпечений житловою площею згідно діючих норм, тому відсутні підстави у поліпшення його житлових умов. Зі змісту протоколу № 11 спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань № 8 від 02.11.2017 р. (а. с. 10) у квартирній справі [PERSON] відсутні особисті заяви доньки [PERSON] , доньки [PERSON] , матір [PERSON] та відсутні документи, які могли б підтвердити пільгу на перебування в списку першочергового отримання житла. 10 листопада 2015 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Національної поліції», який набрав чинності 09 грудня 2015 р. Зазначеним вище Законом внесено зміни до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» щодо поширення деяких положень Закону України «Про Національне поліцію» на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Так. згідно з новою редакцією частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення передбачені для поліцейських Відповідно до п. 4 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» - поліцейські, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату залишаються на цьому обліку до одержання житла з державного житлового фонду до настання визначених законом підстав для зняття із зазначеного обліку Пунктом 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що при звільненні зі служби особи рядового і начальницького складе кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» пунктом 7 ст. 6 вищезазначеного Закону першочерговим забезпеченням житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов мають право тільки ветерани кримінально-виконавчої служби України, у [PERSON] такий статус відсутній. Рішенням Богунського районного суд м. Житомира від 11.04.2017 р. позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом №5 від 29.11.2016 р. «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» в частині, що стосується відсутності підстав для поліпшення житлових умов [PERSON] .. Судом достовірно встановлено, що на підставі заяви [PERSON] , останній разом з дружиною [PERSON] на підставі спільного засідання адміністрації, профкому і житлово-побутової комісії установи ЯЮ 309/179 УВС Житомирського облвиконкому був взятий на квартирний облік в загальну чергу з 27.12.1989 року за адресою: м. Житомир у зв`язку з відсутністю мінімального розміру жилої площі та з урахуванням пільги ст. 22 Закону України «Про міліцію» включений до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлового приміщення з 01.04.1990 року, загальна черга №44, першочергова № 41. На виконання рішення суду [PERSON] звернувся до відповідача з метою відновлення його у черзі осіб першочергового отримання житлового приміщення. Однак на вказану заяву та в супереч рішенню суду першої інстанції отримав відмову у включенні до складу сім`ї доньки [PERSON] , доньки [PERSON] , матір [PERSON] до складу сім`ї [PERSON] та відмову у поновленні в списку першочергового отримання житла. Свою відмову відповідач аргументував тим, що відсутні особисті заяви доньки [PERSON] , доньки [PERSON] , матір [PERSON] та відсутні документи, які могли б підтвердити пільгу на перебування в списку першочергового отримання житла. Відповідач у своєму рішенні зазначає, що 10 листопада 2015 р. Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Національної поліції», який набрав чинності 09 грудня 2015 року Зазначеним вище Законом внесено зміни до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» щодо поширення деяких положень Закону України «Про Національне поліцію» на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Так. згідно з новою редакцією частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення передбачені для поліцейських Відповідно до п.4 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» - поліцейські, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату залишаються на цьому обліку до одержання житла з державного житлового фонду до настання визначених законом підстав для зняття із зазначеного обліку Пунктом 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що при звільненні зі служби особи рядового і начальницького складе кримінально- виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» пунктом 7 ст.6 вищезазначеного Закону першочерговим забезпеченням житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов мають право тільки ветерани кримінально-виконавчої служби України, у [PERSON] такий статус відсутній. Суд критично відноситься до позиції відповідача у зв`язку з тим, що до винесення рішення оформленого протоколом № 5 від 29.11.2016 р., [PERSON] зі своєю сім`єю перебував на пільговій черзі (в списку першочергового отримання житла), а тому після скасування рішення № 5 від 29.11.2016 р., відповідач зобов`язаний був відновити [PERSON] у списку першочергового отримання житла з відповідним складом. Суд вважає, незаконним та протиправним рішення № 11 від 02.11.2017 року, так як закон зворотної сили не має і на час постановлення [PERSON] до списку першочергового отримання житла, закони від 2015 р. не діяли. Відповідно до п.27 Правил, громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право. Згідно з п. 29 Правил, право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках: виходу на пенсію. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Належність доказів принцип оцінки доказів, що полягає в необхідності встановлення судом зв`язку між змістом фактичних даних, поданих особами, що беруть участь у справі, в обґрунтування своїх вимог або заперечень, і обставинами, що підлягають доказуванні у справі. Належність доказів проявляється трояко: 1) належним визнається доказ, за допомогою якого встановлюється яка-небудь з обставин, що входять в предмет доказування (позитивний доказ); 2) належним визнається доказ, за допомогою якого перевіряються фактичні дані (докази), вже наявні в справі; 3) належним признається доказ, який спростовує наявність тих або інших обставин, що мають значення для даної справи. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, суд присуджує стягнути з Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» Управління державної пенітенціарної служби України на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40,00 грн.

Outcome: approved