Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді вищезазначена цивільна справа. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про припинення частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, визнання права власності, виплату компенсації та про усунення перешкод у користуванні будинком задоволено. 18 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при постановленні рішення суд не вирішив питання викладене в п. 8 прохальної частини позовної заяви про стягнення з позивача на користь відповідача компенсації вартості 1/12 частини земельної ділянки та 1/12 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в розмірі 26838,00 грн. Крім того, зазначила, що при сплаті нею грошових коштів на депозитний рахунок суду відповідно до вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України, у платіжному дорученні зазначено платника [PERSON] та зазначено РНОКПП позивача [NUMBER] . Вважає, що оскільки гроші вносились від її імені для вирішення спору для виплати грошової компенсації [PERSON] , в рішенні суду необхідно зазначити, що кошти внесені за вказаною квитанцією вважати внесеними [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, однак надала суду клопотання про розгляд заяви без її участі, в якому також зазначила, що заяву підтримує у повному обсязі та просить суд її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення у справі. Також, просив суд розглянути вказану заяву за його відсутністю. Дослідивши матеріали заяви, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 265 КПК України у резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. В прохальній частині позовної заяви позивач [PERSON] , серед іншого, просила суд стягнути з неї на користь відповідача [PERSON] компенсацію вартості 1/12 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , та 1/12 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в розмірі 26838,00 грн. (а.с.13) Разом із цим, питання щодо вказаної позовної вимоги рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року вирішено не було. В той же час, у мотивувальній частині вказаного рішення суду зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Крім того, зазначено, відповідно ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Судом було встановлено, що позивачем на виконання вимог ч.2 ст. 365 ЦК України внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області грошові кошти у сумі 26838,00 гривень, відповідно до попередньо проведеної оцінки вартості спірного майна (а.с. 3). Проте, платником відповідно до квитанції № 26570090 від 13 травня 2020 року зазначено [PERSON] та вказано ІПН позивача [PERSON] [NUMBER] . В силу п. 1 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2020 року припинено право спільної часткової \~ \~ \~ \~ власності [PERSON] \~ \~ \~ \~на 1/12 частину земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 1210100000:09:084:0013 площею 0,0887 га. та на 1/12 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 76,5 кв.м., у тому числі житлова - 57,9 кв.м., суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь позивача компенсацію вартості вказаних часток у розмірі 26838,00 грн. Крім того, зважаючи на той факт, що відповідно до ст.. 365 ЦК України грошові кошти повинні бути внесені виключно позивачем у справі, суд вважає за можливе визнати платником грошових коштів, внесених на депозитний рахунок суду за квитанцією № 26570090 від 13 травня 2020 року у сумі 26838,00 грн. позивача [PERSON] .

Outcome: approved