Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

В поданому позові позивачка зазначає, що вона є ріднею бабусею малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка протягом останнього часу знаходиться на утриманні та постійно мешкає разом з позивачкою. При цьому рідні батьки малолітньої дитини після розірвання між ними шлюбу фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального утримання своєї малолітньої дитини та в дійсний час мати дитини [PERSON], яка є рідною дочкою позивачки, знаходиться у розшуку як безвісно відсутня, а батько дитини - відповідач по справі - знаходиться в місцях позбавлення волі на території Луганської області в м.Брянка, що тимчасово не контролюється українською владою, де відбуває призначене судом покарання за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення (вбивство людини). Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що відповідач протягом тривалого часу ніяких стосунків з дочкою не підтримує, її долею не цікавиться, ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та матеріального утримання малолітньої дитини, позивачка в поданій заяві просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. До початку розгляду справи по суті позивачка збільшила розмір позовних вимог та просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів прибутку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлена судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та висновки представника органу опіки та піклування, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст.150 СК України на батьків покладені обов'язки щодо виховання та розвитку своїх неповнолітніх дітей, а саме - виховання дитини, піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважання дитини. При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України «мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що позивачка дійсно є ріднею бабусею малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка протягом останнього часу знаходиться на її утриманні та постійно мешкає разом з позивачкою, як переселенці за адресою [ADDRESS] що підтверджується відповідними доказами - копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5), копією паспорта позивачки (а.с.16), довідками про взяття на облік осіб, переміщених з районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (а.с.10-11), довідками з місця навчання малолітньої дитини (а.с.8-9) та письмовими поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] (а.с.12-13). Також судом встановлено, що рідні батьки малолітньої дитини після розірвання між ними шлюбу фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального утримання своєї малолітньої дитини та в дійсний час мати дитини [PERSON], яка є рідною дочкою позивачки, знаходиться у розшуку як безвісно відсутня, що підтверджується довідкою Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області (а.с.7), а батько дитини - відповідач по справі - знаходиться в місцях позбавлення волі на території Луганської області в м.Брянка, що тимчасово не контролюється українською владою, де відбуває призначене судом покарання за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення (вбивство людини), що підтверджується письмовими поясненнями [PERSON], який доводиться [PERSON] двоюрідним братом (а.с.28). Також судом встановлено, що протягом тривалого часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення своєї малолітньої дочки, її долею не цікавиться, не створює необхідних умов для нормального розвитку та життя своєї дочки. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню в повному обсязі, так як враховуючи інтереси малолітньої дитини, позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним, що в повному обсязі відповідає правам та законним інтересам дитини, що також підтверджується й висновком органу опіки та піклування (а.с.29). Вирішуючи таким чином позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав судом враховується, що згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому судом враховується, що відповідач не працює, хронічними хворобами не страждає, інших утриманців не має. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.150,164-166,180-184 СК України,

Outcome: approved