Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заяво, в якій просив зняти арешт з всього нерухомого майна, належного йому на праві власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в червні 2016 року йому стало відомо про те, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку про відкриття виконавчого провадження ВП № 12948073-2262/8 від 19.05.2009 року було накладено арешт на все належне йому на праві власності нерухоме майно. З моменту накладення арешту на нерухоме майно сплинуло більше семи років. За цей період не було проведено жодних виконавчих дій стосовно арештованого майна. На теперішній час територія м. Донецька є непідконтрольною Україні, де органи державної влади, в тому числі і відділ державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, не здійснюють свої повноваження. У звязку з тим, що територія м. Донецька є тимчасово окупованою і на її території проводиться антитерористична операція, він переїхав в м.Київ, де був взятий на облік як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Також, відділ ДВС, в провадженні якого знаходився виконавчий документ про накладення арешту на належне йому нерухоме майно, був перереєстрований в м. Краматорськ. Однак, всі виконавчі провадження, які перебували на примусовому виконанні в відділі ДВС до початку проведення антитерористичної операції, залишились в м. Донецьку і доступу до них до теперішнього часу не має. У звязку з цим, отримати копії процесуальних документів, які свідчать про вчинення виконавчих дій щодо накладення арешту на належне йому нерухоме майно, а також безпосередньо звернутися до відділу ДВС та вирішити питання щодо зняття арешту не представляється можливим. За захистом свого права на безперешкодне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном вимушений звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач, його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилися, просили суд розглянути справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що не спростовано сторонами по справі, на виконанні в Ленінському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (надалі Ленінський РВ ДВС) знаходилось виконавче провадження №12948073 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду Дніпропетровської області № 2-3427 від 06.04.2009 року про накладення арешту на все належне [PERSON] майно, постановлена з метою забезпечення позову ПАТ КБ «ПриватБанк». З листа Ленінського РВ ДВС від 12.08.2016 року (а.с. 36) вбачається, що 19.05.2009 року державним виконавцем Ленінського РВ ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на все належне на праві власності [PERSON] майно. 10.10.2009 року державним виконавцем Ленінського РВ ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 6-8) на підставі ухвали суду від 06.04.2009 року було накладено арешт на належну на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 02.06.2003 року, 2035, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., та на належну на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 17.04.2008 року, 3328, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 36,2 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., та оголошено заборону на його відчуження. Листом № 1455-149-146 від 04.10.2016 року (а.с. 60) Ленінського РВ ДВС повідомлено, що виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не знаходяться і станом на 04.11.2016 року до відділу не надходили. Також, судом зясовано, що в жовтні 2011 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до начальника МРЕВ з проханням зняти арешт з рухомого майна [PERSON], належного йому на праві власності, у звязку з повним погашенням грошового зобовязання за споживчим кредитом (а.с. 57). При цьому, повідомлено, що належний [PERSON] автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі (кузова, рами): № KL1NA193E5K116150 з реєстру обтяжень рухомого майна виведений. В той же час, в матеріалах справи є інформація ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.11.2016 року (а.с. 62) про те, що позивач [PERSON] станом на 15.11.2016 року не має перед банком ніяких грошових зобовязань та заборгованостей по їх сплаті. Незважаючи на відсутність у позивача [PERSON] будь яких грошових зобовязань перед банком, арешт з належного йому на праві власності нерухомого майна не знято. В той же час судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.12.2009 року (а.с. 100) позовну заяву за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», в тому числі до [PERSON] про стягнення заборгованості залишено без розгляду. При цьому, заходи забезпечення позову, прийняті цим судом, зокрема [PERSON], були скасовані в повному обсязі. Проте, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса [PERSON] Київського міського нотаріального округу № 33074111 від 21.12.2016 року (а.с. 118) заявнику [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження. З огляду на це, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 3, ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з цього, позовні вимоги [PERSON], що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у звязку з закінченням виконавчого провадження з примусового виконання ухвали суду про накладення арешту та відсутністю на виконанні в Ленінському РВ ДВС будь яких виконавчих документів про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», а також відсутністю у позивача заборгованості перед банком, необхідно зняти арешт, накладений на все нерухоме майно [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення\~ або\~ не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає, позовні вимоги в цій частині повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Позовні вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 26.05.2009 року за № 8748362 про арешт нерухомого майна, належного [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявні відомості про зареєстроване обтяження за №874836 від 26.05.2009 року на все нерухоме майно, яке належить [PERSON], накладеного постановою державного виконавця про відкриття виконавчого проваження. Оскільки суд прийшов до висновку про зняття арешту з нерухомого майна, власником якого є [PERSON], суд вважає за необхідне виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідний запис про арешт нерухомого майна за №874836 від 26.05.2009 року. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved