Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

в позові вказано, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] , в зв`язку з тим, що відповідач створювала перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, в зв`язку з чим позивач звернувся в Орган опіки і піклування. Органом опіки і піклування видано рішення від 22/02/2018, яким встановлено наступний порядок участі батька у вихованні дитини: з 10:00 год. суботи по 18:00 год. неділі за домовленістю між батьками дитини. Відповідач не дотримується встановленого порядку спілкування з дитиною, позивач повторно звернувся до Органу опіки і піклування та отримав повідомлення, згідно з яким з відповідачкою проведено бесіду щодо неприпустимості створення перешкод батьку у вихованні дитини, просив зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] , визначити наступні способи участі позивача у спілкуванні з дитиною: систематичні побачення з 17:00 год. п`ятниці по 20:00 год. неділі, два тижні літніх канікул проведення дитини з батьком за попередньою домовленістю, стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просила в позові відмовити в повному обсязі, оскільки відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, не приймає участі в лікуванні, навчанні, матеріальному забезпеченні дитини, має заборгованість з сплати аліментів. Зазначила, що доцільно встановити наступні способи участі у вихованні дитини батьком: систематично (щотижнево) з 17:00 год. четверга по 20:00 год. неділі, з можливістю спільного відпочинку в літній період протягом двох календарних місяців. Позивачем надано відповідь на відзив, в якому позивачем уточнено позовні вимоги, а саме дані імені по-батькові відповідачки шляхом зазначення, що в позовній заяві позивачем помилково вказано по батькові відповідача « [PERSON] » замість « [PERSON] », просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач подала суду заперечення за змістом яких просила відмовити в уточненні позовної вимоги та задоволенні позовних вимог, позивачем подано відповідь на заперечення згідно з якою вимоги підтримано. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити без його участі та представника, позов підтримав в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з сином, та визначенні наступних способів участі позивача у спілкуванні з дитиною: систематичні побачення з 17:00 год. п`ятниці по 20:00 год. неділі, два тижні літніх канікул проведення дитини з батьком за попередньою домовленістю та відмовився від вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, згідно з якою розгляд справи просила проводити без її участі, позов визнала в частині зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з сином, та визначенні наступних способів участі батька у спілкуванні з дитиною: систематичні побачення з 17:00 год. п`ятниці по 20:00 год. неділі, два тижні літніх канікул проведення дитини з батьком за попередньою домовленістю, у позові в частині стягнення судових витрат просила відмовити. Представник органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18/10/2019, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зареєстровано сторін спору. Згідно Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 22/08/2018 №908 встановлено порядок участі батькові [PERSON] у вихованні [PERSON] 23/06/2015 з 10:00 год. суботи по 18:00 год. неділі за домовленістю між батьками дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частиною 1 ст.150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Згідно ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ст. 157 СК України). За частинами першою та другою ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Таким чином, законодавство України закріпило право одного з батьків, хто проживає окремо від дитини, на спілкування з нею та право брати участь у її вихованні. Законодавством також встановлений обов`язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні батьком прав щодо виховання сина та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до ч.2 ст.15 цього ж Закону, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. З заяви відповідача вбачається, що вона не заперечує проти зустрічей дитини з батьком. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Таким чином, при остаточному визначенні порядку участі позивача у вихованні та в спілкуванні з сином, судом за основу береться той порядок, який був визнаний відповідачем в заяві від 13/02/2020. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved