Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

в позові вказано, що позивач та відповідач уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АМ/6219543 з 01/02/2019 по 01/08/2020, за умовами якого страховик зобов`язався у випадку заподіяння шкоди автомобілем «Рено Канго» з державним номерним знаком [NUMBER] виплатити страхове відшкодування третім особам при настанні ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якого настане цивільно-правова відповідальність водія, який керуватиме таким транспортним засобом. 21/09/2019 о 22.25 годині в м. Івано-Франківськ на перехресті вулиць Є.Коновальця-Петлюри мало місце ДТП. Після ДТП відповідач залишив місце ДТП. Постановою від 11/10/2019 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП. Згідно ремонтної калькуляції страхового відшкодування від 18/11/2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда» з державним номерним знаком [NUMBER] становить 166103,22 гривень, а дійсна вартість відповідного автомобіля становить 84715,66 гривень. Вартість залишку транспортного засобу становить 9400 гривень. За змістом ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже власнику автомобіля «Мазда» з державним номерним знаком [NUMBER] мало б бути виплачено страхове відшкодування в розмірі 75315,66 гривень. Страховик фактично виплатив власнику автомобіля «Мазда» з державним номерним знаком [NUMBER] 72000 гривень. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції або, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). 27/01/2020 позивач надіслав відповідачу регресну вимогу. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача 72000 гривень за регресною вимогою та 2102 гривень судових витрат. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже правові наслідки не прибуття в судове засіданні сторін та їх уповноважених представників покладено повністю на відповідні сторони. Судом встановлено наступні обставини. Позивач та відповідач уклали договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності АО/6219543 за мовами якого страховик зобов?язався з 02/08/2019 по 01/08/2020, у випадку заподіяння шкоди автомобілем «Опель Вектра» з державним номерним знаком [NUMBER] виплатити страхове відшкодування третім особам при настанні ДТП за участі забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якого настане цивільно-правова відповідальність водія, який керуватиме таким транспортним засобом. 24/09/2019 позивач склав повідомлення про ДТП від 21/09/2019 з 22.00 по 23.30 години в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця-Петлюри за участі автомобіля «Опель Вектра» з державним номерним знаком [NUMBER] . 23/09/2019 позивач склав повідомлення про ДТП від 21/09/2019 з 22.30 години в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця Петлюри за участі автомобіля «Опель Вектра» з державним номерним знаком [NUMBER] та автомобіля «Мазда Кседос 6» з державним номерним знаком [NUMBER] . 08/11/2019 позивач склав заяву про страхове відшкодування на ім`я [PERSON] щодо автомобіля «Мазда Кседос 6» з державним номерним знаком [NUMBER] . 02/10/2019 позивач склав протокол огляду транспортного засобу «Мазда Кседос» 6 з державним номерним знаком [NUMBER] . Згідно ремонтної калькуляції страхового відшкодування від 18/11/2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мазда» з державним номерним знаком [NUMBER] становить 166103,22 гривень, сума відшкодування 72000 гривень. 19/11/2019 позивач склав страховий акт «ОЦВ-М-19-09-14524/1 за яким сума відшкодування 72000 гривень. 08/10/2019 складено ремонтну калькуляцію транспортного засобу «Мазда Кседос» 6 з державним номерним знаком [NUMBER] на суму 166103,22 гривень. 15/11/2019 позивач та [PERSON] уклали угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, за умовами якого позивач передає [PERSON] 72000 гривень задля припинення права вимоги позивача щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП, завданої забезпеченим позивачем автомобілем. Постановою від 11/10/2019 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП - ДТП від 21/09/2019 в 22.25 годині в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця Петлюри за участі автомобіля «Опель Вектра» з державним номерним знаком [NUMBER] та автомобіля «Мазда Кседос 6» з державним номерним знаком [NUMBER] . Платіжним дорученням від 20/11/2019 позивач сплатив [PERSON] 72000 за договором від 01/08/2019. 28/01/2020 позивач надіслав відповідачу регресну вимогу. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В ч. 3 ст. 22 ЦК України вказано, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції або, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). За змістом ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, внаслідок чого заподіяно майнову шкоду, яку сплатив позивач на користь [PERSON] . В ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ч. 2 ст. 1166 ЦК України вказано, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже відповідач не довів перед судом, що майнову шкоду завдано не з його вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідача визнано винуватим в ДТП, його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду, за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Страховик фактично виплатив власнику автомобіля «Мазда» з державним номерним знаком [NUMBER] 72000 гривень. Відповідач не подав суду будь-якого відзиву чи заперечення проти позову. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем. 27/02/2020 позивачем сплачено 2102 гривень судового збору. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved