Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що 10 серпня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 5.4031, розташована на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району, Запорізької області та житловий будинок № 38, що знаходиться по вул. Молодіжна (Воровського) в смт. Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області, право власності на який [PERSON] отримала на підставі рішення Михайлівського районного суду Запорізької області №2-1109/2006 від 06 грудня 2006 року, але не зареєструвала його. Вказане майно [PERSON] заповідала [PERSON] згідно заповіту від 29 жовтня 2003 року. При зверненні позивачем до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, їй в цьому було відмовлено, оскільки документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на житловий будинок [PERSON], нотаріусу не були надані. Вищевикладені обставини позбавляють позивача можливості успадкувати спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з чим вона просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок №38 по вул. Молодіжна (Воровського) у смт Пришиб Михайлівського району, Запорізької області в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судове засідання [PERSON] не зявилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Михайлівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 297919, виданого 12 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 8). Згідно з заповітом, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів Михайлівського району Запорізької області 23 жовтня 2003 року та зареєстровано в реєстрі за №609, [PERSON], яка мешкала по вул. Воровського, 38, в смт Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області, на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, все те, що на день смерті належало скадодавиці і на що вона за законом на той момент мала право, вона заповідала [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії I-ЖС № 124310, виданого 29 грудня 2004 року [PERSON] селищною радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], уклала шлюб із [PERSON], [INFO], про що 29 грудня 2004 року в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис № 13. Прізвище спадкоємиці після реєстрації шлюбу було змінено з «Євдокімова» на «Новікова» (а.с. 6). Згідно з договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 травня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського нотаріального округу, житловий будинок, розташований по вул. Воровського 38 у смт Пришиб Михайлівського району Запорізької області придбав у власність [PERSON], син [PERSON], про що на вказаному договорі зроблено реєстраційний напис, у якому зазначено, що право власності на будинок зареєстровано за №519 у КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» (а.с. 7). Відповідно до рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області №2-1109/2006 від 06 грудня 2006 року, за [PERSON] визнано факт прийняття спадку, який залишився після смерті [PERSON], який помер 25 листопада 2004 року та визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після його смерті, а саме: на житловий будинок, розташований за адресою: смт Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області, по вул. Воровського №38 (а.с. 9). Згідно з довідки за №299 від 03 квітня 2017 року, виданої КП «Михайлівське архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», інвентаризаційна вартість житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Молодіжна, буд. 38, у смт Пришиб, Михайлівського району Запорізької області станом на 03 квітня 2017 року становить 17129,00 гривень (а.с. 12). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Михайлівською державною нотаріальною конторою 02 грудня 2015 року, [PERSON] успадкувала після померлої 10 серпня 2014 року [PERSON] земельну ділянку площею 5.4031 га, розташовану на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області (а.с. 13). Згідно з довідки [PERSON] селищної ради Михайлівського району Запорізької області №01-12/669 від 20 квітня 2017 року, за розпорядженням селищного голови №18 від 18 лютого 2016 року вулицю Воровського, що в смт Пришиб Михайлівського району Запорізької області було перейменовано на вулицю Молодіжна (а.с. 15). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа. У свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на імя особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 22 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Михайлівської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Молодіжна (Воровського) №38, в смт Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданої державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 22 березня 2017 року за вих. № 182/02-31, [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 10 серпня 2014 року [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO] (Молодіжна), 38, у звязку з тим, що спадкоємцем не було надано документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок [PERSON], яка померла 10 серпня 2014 року. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07.02.2002 року, визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобовязаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON], позивач прийняв спадщину, проте оформити своє право вона не може через те, що спадкоємцем не було надано документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на спадкове майно спадкодавцем [PERSON], а саме: житловий будинок, розташований за адресою: вул. Воровського (Молодіжна), 38, смт Пришиб, Михайлівський район, Запорізька область. Зазначене не дозволяє отримати позивачу свідоцтво про право на спадщину. Таким чином визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved