Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що на підставі договорів купівлі- продажу від 09.07.1992р. і від 04.12.1996р. він є власником будинку по [ADDRESS]. 24.11.2010р. з його дозволу зареєструвався і став проживати [PERSON], який одружився з його дочкою і остання також проживає за вказаною адресою. В серпні 2013р. [PERSON] залишив місце проживання у зв'язку з розірванням шлюбу і проживає в [ADDRESS] та працює у м. Хмельницькому. Тому, він просить суд визнати [PERSON],[INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS], внаслідок його відсутності понад один рік в зв'язку з переїздом на інше місце проживання, та примусово зняти його з реєстрації. При цьому позивач наголошує, що відповідач не є членом його сім'ї. В судове засідання він заявив про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав з наведених в заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Розгляд справи проведено в порядку ст. 197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково. Спір по встановлених правовідносинах суд вирішує по ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до яких, в судовому порядку провадиться визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад шість місяців і члена сім'ї власника житла - понад один рік. В судовому засіданні встановлено, що відповідач був зареєстрований і проживав у будинку позивача з листопада 2010року у зв'язку з реєстрацією шлюбу з дочкою останнього і вони проживали разом однією сім'єю, тобто відповідач проживав на правах члена сім'ї позивача до серпня 2013року, що було встановлено заочним рішенням Летичівського районного суду від 04.04.2014року, яке на сьогодні є чинним. Згідно договорів купівлі-продажу від 09.07.1992р. і від 04.12.1996р. позивач є власником будинку по [ADDRESS] і з домової книжки вбачається, що до складу його сім'ї входить відповідач. Із акту обстеження матеріально - побутових умов життя від 28.08.14 р. № 957 вбачається, що відповідач зареєстрований в [ADDRESS], але фактично не проживає за вказаною адресою з серпня 2013року по даний час. Отже, на день розгляду даної справи відповідач, будучи членом сім'ї позивача, не проживає у будинку останнього з серпня 2013року, тобто відсутній більше одного року і тому, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання його особою, що втратила право користування жилим приміщенням -будинком [ADDRESS]. Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ст..7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з місця реєстрації проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права на користування житловим приміщенням, а позивач не надав доказів про невиконання даного рішення Летичівським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Хельницькій області, то підстав для задоволення вимог в частині примусового зняття з реєстрації відповідача не має і в цій частині позову позивачу слід відмовити за недоведеністю вимог. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: dismissed