Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - П'ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його представник в ході судового засідання посилалася на те, що у 2003 році квартира [ADDRESS] була приватизована та 29.10.2003 року за розпорядженням № 5/129-03 видане свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого вищезазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], який був батьком позивача та після смерті якого ні [PERSON] ні [PERSON] спадщину не прийняли. [INFO] року померла [PERSON], яка була матір'ю позивача. За час життя, [PERSON] на ім'я [PERSON] був складений нотаріально посвідчений заповіт 27.12.2003 року, предметом якого є заповідання всього майна. Також, за час життя, [PERSON] на ім'я [PERSON] був складений нотаріально посвідчений заповіт 27.12.2003 року, предметом якого є заповідання всього майна Позивач у права спадщини не вступив в силу певних обставин, а саме: через фінансову кризу, втратив роботу; мав на утриманні дружину і малолітнього сина [INFO]. Через втрату роботи, був вимушений займатися працевлаштуванням, оскільки були відсутні кошти для існування. Однак на час відкриття спадщини позивач постійно мешкав зі спадкоємцями у квартирі [ADDRESS] де мешкає по теперішній час. На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили суд: · визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]; · визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]; · визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в цілому. Відповідач [PERSON] - в судові засідання не з'являвся, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, шляхом судових викликів та через оголошення у газеті «Вісті Придніпров'я». Про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа - П'ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора - в судове засідання свого представника не направили, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у 2003 році квартира [ADDRESS] була приватизована та 29.10.2003 року за розпорядженням № 5/129-03 видане свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого вищезазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], який був батьком позивача та після смерті якого ні [PERSON] ні [PERSON] спадщину не прийняли. [INFO] року померла [PERSON], яка була матір'ю позивача. За час життя, [PERSON] на ім'я [PERSON] був складений нотаріально посвідчений заповіт 27.12.2003 року, предметом якого є заповідання всього майна. Також, за час життя, [PERSON] на ім'я [PERSON] був складений нотаріально посвідчений заповіт 27.12.2003 року, предметом якого є заповідання всього майна Позивач у права спадщини не вступив в силу певних обставин, а саме: через фінансову кризу, втратив роботу; мав на утриманні дружину і малолітнього сина [INFO]. Через втрату роботи, був вимушений займатися працевлаштуванням, оскільки були відсутні кошти для існування. Однак на час відкриття спадщини позивач постійно мешкав зі спадкоємцями у квартирі [ADDRESS] де мешкає по теперішній час. Так, ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст..328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевикладені норми Закону, суд приходить до висновку, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON], [PERSON], оскільки позивач постійно мешкав зі спадкодавцями за адресою: [ADDRESS], що підтверджується штампом реєстрації у паспорті громадянина України на ім'я [PERSON] від 03.12.1985 року. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved