Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ( далі ПАТ «ВіЕйБі Банк» ) звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості з нього заборгованості за Договором № BL_ЖГА00065581 від 23 серпня 2011 року в розмірі 20792,91грн. Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору № BL_ЖГА00065581 від 23 серпня 2011 року [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 10000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних та сплати комісії за користування кредитом, від суми кредиту - 1,75 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 23 серпня 2014 року. У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв'язку з чим у відповідача [PERSON] перед ПАТ «ВіЕйБі Банк» станом на 19.08.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 20792,91грн. у тому числі: - заборгованість по кредиту - 2010,55грн.; - прострочені відсотки за користування кредитом - 732,58грн. - комісія за РО - 1762,34грн. - плата за пропуск платежів-11853,61грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. ( а.с.31). Відповідач [PERSON] не з'явився повторно, був належним чином повідомлений про час та день слухання справи - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с.27,30 ), причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надав. Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до часті 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1048 ч.1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В свою чергу, згідно зі ст. 1056- 1ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 року № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з п. 3 Спеціальної частини кредитного договору № BL_ЖГА00065581 від 23 серпня 2011 року, за користування кредитними коштами встановлена плата у розмірі 20 % річних. Відповідно до п. 4 Спеціальної частини кредитного договору № BL_ЖГА00065581 від 23 серпня 2011 року за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту позичальника у розмірі 1,75 % від суми кредиту. Відповідно до п. 2.4.1 кредитного договору проценти розраховуються, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами із розрахунку; рік рівний - 360 дням, місяць рівний - 30 дням, та сплачуються позичальником в порядку передбаченому п. 2.5 даного договору. Згідно з п. 2.4.2 кредитного договору, проценти та комісія сплачується щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору. Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору позичальник зобов'язався щомісячно частинами повертати кредитні кошти, згідно з умовами, визначеними п. 2.5. даного договору. Не пізніше визначеного п. 2 спеціальної частини даного договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Згідно з п. 4.3 кредитного договору за неналежне виконання зобов'язань, передбачених цим договором позичальник сплачує банку неустойку - пеню у розмірі 0,50 %, що розраховується від суми невиконаних зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані в день прострочення виконання. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ч.1 п.3 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № BL_ЖГА00065581 від 23 серпня 2011 року [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі в розмірі 10000грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних та сплати комісії за користування кредитом, від суми кредиту - 1,75 % від суми кредиту, з кінцевим терміном повернення 23 серпня 2014 року. (а.с.4-11). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 19.08.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 20792,91грн. у тому числі: - заборгованість по кредиту - 2010,55грн.; - прострочені відсотки за користування кредитом - 732,58грн. - комісія за РО - 1762,34грн. - плата за пропуск платежів-11853,61грн. ( а.с. 3) Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу, суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у неї докази на спростування доводів викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача мають бути стягнуто судовий збір в дохід держави .

Outcome: approved