Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому посилаючись на умови укладеного між сторонами договору про підготовку фахівця у ВНЗ Міністерства внутрішніх справ України та порушення відповідачем умов п. 2.3.6 вказаного договору в частині добровільного відшкодування фактичних витрат, понесених навчальним закладом в зв'язку з навчанням відповідача у випадку його звільнення з служби у органах внутрішніх справ до сплину трирічного терміну, вказуючи на те, що відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ та в добровільному порядку він відмовляється виконати умови укладеного мі сторонами договору, просив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Харківського Національного університету внутрішніх справ 29985,25 грн. фактично понесених витрат. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про поважні причини своєї неявки не повідомив, жодних заяв або клопотань до суду не подав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення у справі. З матеріалів справи вбачаються наступні обставини та кореспондуючі ним правовідносини: наказом Харківського Національного університету внутрішніх справ №241 о/с від 26.07.2005 року [PERSON] було зараховано до складу курсантів ХНУВС та в зв'язку з проходженням навчання у лавах ХНУВС між сторонами у справі було укладено договір про підготовку фахівця у ВНЗ Міністерства внутрішніх справ України. Згідно наказу ХНУВС №294 о/с від 19.06.2010 року курсанта [PERSON] після закінчення 5 курсу відкомандировано для проходження служби до ГУМВС України в АР Крим. 11.10.2010 року наказом ГУМВС України в Миколаївській області №123 о/с лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС. Пунктом 2.3.6 Договору про підготовку фахівця у ВНЗ Міністерства внутрішніх справ України передбачено, що у випадку звільнення відповідача з ОВС до сплину трирічного терміну служби, відповідач зобов'язаний відшкодувати навчальному закладу фактично понесені ним витрати, пов'язані з утриманням відповідача підчас навчання в університеті згідно з затвердженим розрахунком. Відповідно до наданих суду розрахунків фактичні витрати ВНЗ склали 29985,25 грн. За відомостями, наданими до суду, відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати позивачу вказані витрати. Виходячи з положень ст. ст. 509, 525, 526, 629, ЦК України суд зауважує про те, що зобов'язання (яким є укладений між сторонами договір) є обов'язковим для виконання сторонами, та має виконуватись належним чином, при цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним такого зобов'язання, та одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а за такого, враховуючи те, що відповідача було звільнено з служби в ОВС України на 4-му місяці служби, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь ХНУВС фактично понесених ВНЗ витрат в розмірі 29985,25 грн. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що становлять 299,85 грн.

Outcome: approved