Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

В позові вказано, що 02.03.2016 відповідач, керуючи автомобілем Фіат Ланча д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом праворуч не зайняв відповідного крайнього положення та під час зміни напрямку руху не переконався в безпеці та здійснив зіткнення з автобусом ПАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження, а постановою Івано-Франківського міського суду від 05.05.2016 року відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач просив суд стягнути з відповідача 5080,83 гривень завданої майнової шкоди та покласти судові витрати на відповідача. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач не подав заперечення проти позову та докази на спростування позову, в судове засідання будучи повідомленим належним чином не прибув. З урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, положення частини 1 статті 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до полісу №АІ 9117595 (а.с.5) за ним застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану майну на 200000 гривень водія автомобіля Фіат Ланча д.н.з. [NUMBER] , при укладенні даного полісу між позивачем та [PERSON] на пільгових умовах, передбачених п.13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Постановою Івано-Франківського міського суду від 05.05.2016 року відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин керування автомобілем Фіат Ланча д.н.з. [NUMBER] 02.03.2016 об 22-10 год (а.с.10-12). У відповідності до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 0646/16 від 18.03.2016 року (а.с.22-26) вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу ПАЗ д.н.з. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 10161,66 грн. Згідно до платіжного доручення №41024 від 30.03.2016 року позивач сплатив на користь потерпілої особи суму страхового відшкодування в розмірі 10161,66 грн. (а.с.29). 07.02.2018 позивач склав на ім`я відповідача вимогу про виплату боргу в сумі 5080,83 гривень за страховим випадком від 02.03.2016 на підставі п.1 ст. 381 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідачем дану норму порушено, яка зазначає, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування (а.с.30-31). 07.02.2018р. зазначену вимогу відправлено відповідачеві засобами поштового зв`язку (а.с.32). Відповідно до ст. 6 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страховий випадок є правовою підставою для відшкодування шкоди, завданої внаслідок його настання. Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до норм ч.1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Водій застрахованого автомобіля, що визнаний винним у ДТП порушив вимоги п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки таке пільгове страхування передбачає, що зазначена пільга надається за умови особистого керування таким застрахованим на пільгових умовах транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України. З полісу вбачається, що такою особою, яка відноситься до категорій громадян, що мають право на пільги та відповідає вимогам п.13.2 ст. 13 зазначеного закону є [PERSON] , однак, як випливає з матеріалів справи, зокрема постанови Івано-Франківського міського суду від 05.05.2016 року, яка набрала законної сили 22.06.2016 року керував застрахованим на пільгових умовах транспортним засобом під час ДТП 02.03.2016 року відповідач [PERSON] . Отже позивачем відшкодовано шкоду, завдану третій особі винними діями відповідача в розмірі 10161,66 грн. і він має право стягнути з відповідача 5080,83 гривень в зв`язку з порушенням останнім вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 2 ст. 13, п.1 ст. 381). Таким чином позивачем доведено правові підстави позову. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже процесуальним законом на відповідача покладено обов`язок спростування правових підстав позову, проте відповідач таким правом не скористався, відзиву не подав, інших доказів, що спростовують твердження позивача суду не представив. Відтак суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення вимог позову. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved