Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В серпні 2015 року Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до договору №001/18243/07 від 12 вересня 2007 року, який був укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], останній було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на платіжну картку в сумі 5000,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом, зі строком дії договору протягом 1461 день. В подальшому, як зазначає Позивач, на підставі Договору факторингу №13/07-10 від 13.07.2010р. від ПАТ «ОТП Банк» права вимоги за кредитним договором №001/18243/07 від 12.09.2007р. перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг», яке згодом змінило назву на ТОВ «Купер Прайс». Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного Договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 13 липня 2010 року (день укладення договору факторингу) мала заборгованість в сумі 5459,81 грн., з яких: - 2315 грн. - кредитна заборгованість; - 2744 грн. - заборгованість по процентам; - 400,00 грн. - комісія за прострочену заборгованість. З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку. Представник Позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у позові з огляду на те, що Позивач пропустив строку позовної давності за пред'явленими вимогами. Заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 12.09.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір 001/128243/07, відповідно до умов якого останній був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5000 гривень. (а.с. 6) строком на 1461 день. Відповідно до п. 3.3.1 Договору позичальник зобов'язаний вчасно погашати суму боргових зобов'язань, але не менше суми мінімального платежу. У відповідності до укладеного договору Відповідачу була видана платіжна картка терміном дії до вересня 2010 року. На підставі Договору факторингу №13/07-10 від 13.07.2010р. від ПАТ «ОТП Банк» права вимоги за кредитним договором №001/18243/07 від 12.09.2007р. перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Дельта М. Факторинг», яке згодом змінило назву на ТОВ «Купер Прайс». Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14 цс 14). Крім того, 16 жовтня 2009 року ПАТ «ОТП Банк» повідомив Відповідача про дострокове розірвання кредитного договору з 30 жовтня 2009 року у випадку непогашення прстроченої на той час заборгованості. Таким чином, враховуючи, що строк виконання Відповідачем своїх зобов'язань із повернення кредиту спочатку був визначений терміном дії платіжної картки, а потім змінений банком на датку 30 жовтня 2009 року, саме з 31 жовтня 2009 року зобов'язання [PERSON] вважаються простроченими. Останній платіж в порядку погашення заборгованості був здійснений Відповідачем 14 квітня 2010 року, у зв'язку з чим перебіг позовної давності почався заново. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). В матеріалах справи наявна заява Відповідача про застосування наслідків пропуску Позивачем строків позовної давності за пред'явленими вимогами. Таким чином, враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання сплинув 30 жовтня 2009 року, свої зобов'язання Відповідач підтвердив платежем від 14.04.2010р., а до суду з позовними вимогами Позивач звернувся лише в серпні 2015 року, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити з огляду на пропуск Позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed