overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулась з позовом до суду, в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], - в розмірі по 600 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а також на її власне утримання в сумі 300 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дітей, не утримує їх матеріально. Діти повністю знаходяться на утриманні матері, котра не працює, знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, в зв'язку з чим самостійного джерела доходів не має. Ухвалою суду від 15.09.2016 року провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] закрито. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, відповідач коштів на утримання сина не надає, проживає окремо. Позивач перебуває на даний час у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, самостійного доходу не має. Заявлені позивачем вимоги суд вважає обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою ЖЕК № 6 від 9.08.2016 року про склад сімї, витягом з наказу ТзОВ «Преттль-кабель Україна» від 6.07.2015 року № 123-п про надання відпустки по догляду за дитиною, трудовою книжкою [PERSON], копії котрих наявні у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 16.07.1994 року у Нетечинецькій сільській раді народних депутатів Віньковецього району Хмельницької області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис за № 04. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання виявилося, що у них з відповідачем різні інтереси та погляди на життя, між ними було відсутнім взаєморозуміння, внаслідок чого вони протягом тривалого часу спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, тому позивач просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що до примирення з відповідачем вони не дійшли, у зв'язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд рахує за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1994 року. За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, протягом тривалого часу сторони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Ухвалою суду від 07 вересня 2016 року сторонам надавався термін для примирення строком на три місяці, однак як вбачається зі змісту заяви позивача, примирення між сторонами досягнуто не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам, а тому з цих підстав позов підлягає задоволенню. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягає стягненню із відповідача на користь позивача - сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 08.11.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність любові, поваги та взаєморозуміння, на протязі шести місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть тане підтримують шлюбних стосунків, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 551,20 грн. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві проти розірвання шлюбу не заперечував. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 08.11.2014 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1752, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного життя подружжя мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач живе окремо, будь-якої допомоги дитині не надає. З вказаних підстав вимушена звернутись до суду та просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача. У судовому засіданні позивач свою вимогу підтримала. Відповідач позов визнав частково, при цьому не заперечував надавати допомогу дитині, але при винесенні рішення про стягнення аліментів просив врахувати, що у нього на утриманні є непрацездатні мати та сестра, яка є інвалідом першої групи. Заслухавши пояснення сторін, дослідив письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], який проживає разом з позивачкою. У добровільному порядку відповідач допомогу дитині не надає. Визначаючи суму аліментів, суд також враховує його матеріальний стан, що на утримані у відповідача є непрацездатні мати та сестра.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, 04.12.2013 року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Рибчинці вул. Леніна, 126 Хмільницького району Вінницької області інвентаризаційною вартістю 130853 грн. 00 коп. Звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 04.12.2013 року померла [PERSON],\~що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 279126 від 06.12.2013 року (а.с.6). Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно житловий будинок загальною площе 89,2 кв.м., житловою площею 39,7 кв. з господарськими будівлями та спорудами житловий будинок літ. А., прибудова літ А1., ганок, погріб літ. п/А1., сарай літ. Б., ворота з хвірткою № 1, що розташований за адресою: с. Рибчинці вул. Леніна, 126 Хмільницького району Вінницької області інвентаризаційною вартістю 130853 грн. 00 коп., що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок.(а.с.7-9) [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], так як є її дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 185738 від 02.06.1954 року.(а.с.5) Дані правовідносини регулюються наступним: Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України,\~ право власності набувається на підставах незаборонених законом.\~ Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину після померлої, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач їх визнав повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.\~ На підставі\~ ст.ст. 328, 1216 1225, 1233, 1268, ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її матеріальному утриманню. Донька знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, довідкою про склад сімї позивача, копії котрих наявну справі. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Разом з тим, враховуючи рівність обовязку батьків з утримання дитини, а також пояснення позивача щодо того, що відповідач має мінливий дохід, розмір котрого їй на даний час не відомий, сама вона витрачає орієнтовно 2500 грн. щомісячно на двох дітей, - суд вважає за необхідне розмір аліментів до стягнення визначити в твердій грошовій сумі 600 грн. на місяць. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки спроможності відповідача сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно доведено в ході розгляду справи не було.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, неналежно виконує свій обовязок по матеріальному утриманню доньки, котра знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнає, однак звертає увагу суду на наявність у нього ще двох неповнолітніх дітей, на утримання яких вже стягнуті аліменти в частці ? від всіх видів його доходу, а також неустойку за несплату аліментів, тоді як стабільного заробітку він не має, його дохід складає орієнтовно 1000 грн. на місяць. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сімї від 9.08.2016 року та не оспорюються ніким із сторін. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі наведеного, враховуючи наявність у відповідача ще двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких стягнуто аліменти в частці ? від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, присудження з нього неустойки за несплату аліментів в розмірі 14644,34 грн., визнану сторонами відсутність у відповідача доходу, достатнього для щомісячної сплати аліментів у визначеній позивачем сумі (розмір доходу 1000 грн. на місяць), як і відсутність в матеріалах справи доказів непрацездатності або неможливості працевлаштування відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 300 грн. на місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений 16 жотня 2004 році в Відділі реєстрації актів громадського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сімю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 жотня 2004 році в Відділі реєстрації актів громадського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що здійснено відповідний актовий запис № 657. Від шлюбних відносин сторони мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що сімейні відносини сторони не підтримують з 06 серпня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений 23 лютого 2001 році в Відділі реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2001 році в Відділі реєстрації актів громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, про що здійснено відповідний актовий запис № 103. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що сімейні відносини сторони не підтримують з 2005 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]., батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, батьківство відповідач своє не оскаржував. Як встановлено у судовому засіданні станом на теперішній час сторони проживають окремо, неповнолітня дитина знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обовязку утримувати дитину. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved