Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії RZ №16628 від 04.07.2017, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Hyundai Elanter», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 18 серпня 2017 року в місті Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Chevrolet» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (відповідачки по справі). Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у формі Європротоколу, особою винною в настанні ДТП, що сталася 18.08.2017 є водій [PERSON] . Відповідно до звіту №SOS_-170821-2249181 від 28.08.2017 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 440904 грн. 09 к., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 28\~359 грн. 59 к. Згідно з умовами договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ України» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 24\~439 грн. 71 к. Виплата страхового відшкодування позивачем була здійснена у відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 21.08.2017 та страхового акту №UA2017091900025/L01/01 від 21.09.2017. Цивільно-правова відповідальність відповідачки на момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0311988. Однак ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовила у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 12.04.2019 відповідачці було направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, однак у досудовому порядку відшкодувати шкоду відповідач відмовилася. Ухвалою суду від 13.09.2019 позовна заява залишена без руху, а позивачу визначено десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків. На виконання ухвали суду 01.10.2019 представником позивача недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.10.2019 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду на 29.11.2019. 29.11.2019 від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заява про витребування доказів. Ухвалою суду від 29.11.2019 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.01.2020. Ухвалою суду від 24.01.2020 клопотання відповідачки про витребування доказів задоволено, витребувано із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» копію повідомлення пор дорожньо-транспортну пригоду (ОСЦПВВНТЗ), зареєстровану в журналі реєстрації за №149/17 від 19.08.2017 та належним чином завірену копію договору ОСЦПВВНТЗ №АМ/0311988 від 11.08.2017 укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія». У зв`язку зі припиненням повноважень судді Марченко Л. В., яка була головуючою у справі, ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області Бойка А. В. від 05.03.2020 справа була прийнята у його провадження та призначена до підготовчого судового засідання на 29.04.2020. 07.04.2020 на виконання ухвали суду від 24.01.2020 про витребування доказів до суду надійшли належним чином завірені копії витребуваних документів. Ухвалою суду від 29.04.2020 підготовче провадження у справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно 18.08.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода з її участю. На момент ДТП її цивільно-правова відповідальність була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», а тому 19.08.2017 вона повідомила страхувальника про ДТП та надала усі необхідні документи та пояснення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом проядку. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться серії RZ №016628 від 04.07.2017, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Hyundai Elanter», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 4-11). З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у формі Європротоколу вбачається, що 18 серпня 2017 року в місті Вінниця сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Elanter», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Chevrolet», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Особою винною в настанні ДТП є водій [PERSON] (а. с. 13). Відповідно до звіту №SOS_-170821-2249181 від 28.08.2017 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту «Hyundai Elanter», д.н. [NUMBER] , становить 28 359 грн. 59 к. (а. с. 17-19). Згідно з страховим актом № UA2017061300036/L01/01 від 21.09.2017 загальний розмір страхового відшкодування по даній події на підставі розрахунку становить 24\~439 грн 71 к. (а. с. 28). Зазначені кошти, відповідно до платіжного доручення №6145 від 25.09.2017, були виплачені ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] 26.09.2017 (а. с. 29). Відповідно до полісу №АМ/0311988 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Chevrolet Еріса», д. н. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (а. с. 133). 19.11.2018 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулося з вимогою до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди заподіяної автомобілем «Chevrolet Еріса», д. н. [NUMBER] , однак ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у здійсненні страхового відшкодування відмовила на підставі п. 37.1.4 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» через неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 30). Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону передбачено, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 зазначеного Закону). Разом з тим, із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (ОСЦІІВВНТЗ) вбачається, що відповідачка [PERSON] виконала обов`язок щодо надання письмового повідомлення про ДТП встановленого зразка третій особі, повідомивши ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про дорожньо-транспортну пригоду до якої вона причетна 19.08.2017, тобто на другий день після настання ДТП, яка мала місце 18.08.2017 (а. с. 134). Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Факт ж пропуску позивачем річного строку на звернення до страховика ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, який позивачем не оспорюється, та відмова ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» характер правовідносин між сторонами не змінює. Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed