Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 20.09.2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» правонаступником прав та обов'язків якого є - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» та фізичною особою [PERSON] укладено Кредитний договір № ВLаЖГА00077362. Згідно п.п. 1, 2, 3, 9, 10 Кредитного договору, відповідачці було надано кредит у сумі - 15500 на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 5% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 20.09.2011 року, згідно графіку, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті, в сумі, зазначеній в п.1. спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику грошові кошти в розмірі сумі 15500 грн., але відповідачкою порушені зобовязання за Кредитним договором, а саме - порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п. 2.4.2. Кредитного договору, позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Крім того, відповідачка постійно порушує умови Кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до Кредитного договору. Згідно п. 4.2. Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого у п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконаних зобов'язань за договором перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному у п.8 Спеціальної частини договору. Згідно п. 4.3. Кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, [PERSON] має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 спеціальної частини договору. Відповідно до п. 2.5.2 Договору, позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в графіку погашень, поповнювати рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», вказаний в п.6 спеціальної частини договору, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених у графіку погашень. Відповідачка не усунула порушення умов Кредитного договору, не повернула кредит та не сплатила проценти за користування ним, тому, станом на 07.08.2015 року її заборгованість по поверненню кредиту та сплаті відсотків за Кредитним Договором складає 59\~598,80 грн., з них: -заборгованість по кредиту - 10\~287,38 грн.; -заборгованість по сплаті відсотків - 240,02 грн.; - комісія РО 2624,89 грн.; - плата за пропуск платежів 46\~446,51 грн. Позивач просить суд стягнути зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» зазначену заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову заперечує. В попередніх судових засіданнях відповідачка проти позову заперечувала, пояснивши, що не укладала з позивачем кредитну угоду, яка є предметом даного спору. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 20.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та невідомою суду особою, укладено Договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00077362, копія якого є у справі, згідно з умовами якого, цій особі було надано кредит у сумі - 15500 на задоволення поточних потреб, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 5% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 20.09.2014 року, згідно графіку, копія якого є у справі, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті, в сумі, зазначеній в п.1. спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Сторони зобов'язані дотримуватися умов укладено договору та виконувати взяті на себе зобов'язання у встановлений договором строк (термін) його виконання, що передбачено ст.ст.526-530 ЦК України. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а особа, яка уклала вищевказану угоду з банком, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Станом на 07.08.2015 року її заборгованість по поверненню кредиту та сплаті відсотків за вищевказаною Кредитною угодою складає 59\~598,80 грн., з них: -заборгованість по кредиту - 10\~287,38 грн.; -заборгованість по сплаті відсотків - 240,02 грн.; - комісія РО 2624,89 грн.; - плата за пропуск платежів 46\~446,51 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості, який є у справі. Таким чином, особа, яка уклала цю угоду з банком, порушує умови укладеного кредитного договору, оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Всупереч вимогам ст.ст.11, 58, 59, 60 ЦПК України, позивач не надав суду належні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог щодо відповідачки [PERSON], оскільки, як вбачається з Висновку судово - почеркознавчої експертизи від 27.01.2016 року, яка міститься у справі, проведеної на підстави судової ухвали, відповідачка не ставила свій підпис в графах «Позичальник» на оригіналі Договору банківського обслуговування №ВLаЖГА00077362 від 20 вересня 2011 року; в графах «Позичальник» на оригіналі Графіку погашення заборгованості за кредитом та процентами - до Договору банківського обслуговування №ВLаЖГА00077362 від 20 вересня 2011 року; в графах «Позичальник» на оригіналі Детального розпису загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості Кредиту і реальної процентної ставки - до Договору банківського обслуговування №ВLаЖГА00077362 від 20 вересня 2011 року, а вони підписані іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. Зазначений експертний висновок суд приймає в якості належного та допустимого доказу, він не спростовуються іншими доказами. Отже, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення з відповідачкою кредитної угоди, виникнення у банка права на стягнення заборгованості за цією угодою та відповідного зобов'язання відповідачки на його погашення. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачка з Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» кредитну угоду № ВLаЖГА00077362- 20.09.2011 року не укладала, кредитних коштів за цим договором не отримувала, а отже, не набула прав і обов'язків позичальника за цим договором, тому, банк не має права вимагати від неї погашення заборгованості за кредитним договором, який не був укладений, вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд вважає необхідним віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed