Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В серпні 2013 року позивачка звернулась з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 23.12.1998 року спадкоємцями померлої, є вона та її брат - [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини і вона залишилася єдиною спадкоємицею. Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області 15.03.2013 року їй було відмовлено у оформленні спадщини у зв`яку з наявними розбіжностями в правовстановлюючих документах на житловий будинок щодо номеру будинку. Посилаючись на викладене просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини, і просив його задовольнити. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]- мати позивачки померла [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина. Відповідно до свідоцтва про народження позивачки - [PERSON] записана її матір`ю. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу матері позивачки, остання уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Четверта миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області 15.03.2013 року відмовила позивачці у оформленні спадщини у зв`яку з наявними розбіжностями в правовстановлюючих документах на спадковий житловий будинок щодо номеру будинку. Згідно заповіту посвідченого секретарем Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 23.12.1998 року мати позивачки - [PERSON] все майно, в тому числі і житловий будинок за адресою: [ADDRESS] заповідала дочці - [PERSON] та сину - [PERSON] З даних технічного паспорту, який складено 27.08.1990 року вбачається, що [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS]. З копії архівного витягу рішення виконавчого комітету Миколаївської районної ради народних депутатів Миколаївської області від 20.02.1990 року «Про оформлення права власності на житлові будинки та реєстрацію правовстановлюючих документів у Надбузькій та Комсомольській сільських радах» вбачається, що за [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Надбузької сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №29 від 12.06.2012 року житловому будинку, який належить на праві власності [PERSON], яка померла [INFO], надано нову адресу: [ADDRESS]. Вирішено внести зміни до свідоцтва про право власності на житло та технічну документацію. З копії витягу Про державну реєстрацію прав вбачається, що [PERSON] належить на праві власності житловий будинок в [ADDRESS]. Крім того, з зазначеного вище рішення виконкому вбачається, що рішення щодо зміни номеру будинку прийнято виконкомом вже після смерті власника будинку. З зазначеного реєстру також вбачається, що рішення про державну реєстрацію житлового будинку Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації прийнято 04.10.2012 року, тобто також після смерті власника. Як вбачається з довідки державного архіву Миколаївської області від 25.09.2012 року та пояснень представника позивача рішення щодо зміни нумерації будинку спадкодавця в 1990 році сільською радою не приймалося. Отже в судовому засіданні встановлено, що спадкодавцю [PERSON] належав на праві власності житловий будинок [ADDRESS]. Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України, правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята нікім із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справі ані позивачка ані відповідач до 15.03.2013 року до нотаріальної контори не зверталися. Отже, до вказаних правовідносин слід застосувати вимоги Цивільного Кодексу України в редакції 2004 року. Відповідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК УКраїни право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Як вбачається з тексту заповіту спадкоємцями за заповітом є позивачка та відповідач [PERSON] Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини. З заяви відповідача [PERSON] до суду вбачається, що він не заперечує проти визнання права власності на спадковий житловий будинок за позивачкою. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки.

Outcome: approved