Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], Київського відділу ДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області, Приморського відділу ДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області про звернення стягнення на предмет застави та зняття арешту з майна. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення в суд сторона позивача вказувала, що 13 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» з одної сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений кредитний договір №CL-502/035/2007, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі. На забезпечення виконання основного зобовязання, позичальник передав в заставу банку автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак як зазначає сторона позивача, не зважаючи на взяті на себе зобовязання, [PERSON] в порушення умов укладеного договору суму кредиту не повертає та проценти не сплачує. При цьому було виявлено, що державними виконавцями Київського відділу ДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області, Приморського відділу ДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області та Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області було накладено арешти на спірний транспортний засіб при примусовому виконанні низки судових рішень. У звязку з викладеним, новий кредитор у зобовязанні [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 року випуску, номер [NUMBER], а також зняти арешти з спірного транспортного засобу. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилась, але від особи на адресу суду надійшла заява про визнання заявлених позовних вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України. Представники Київського відділу ДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області, Приморського відділу ДВС міста [PERSON] ГТУЮ в Одеській області, Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області у відкрите судове засідання не зявились, відділи повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представників суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що 13 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» з одної сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений кредитний договір №CL-502/035/2007, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі. На забезпечення виконання умов основного зобовязання, 13 вересня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» з одної сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір застави автотранспортного засобу №РСL-502/035/2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2999, за умовами якого в заставу банку було передано автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) №VF36DRFJF21613376, реєстраційний номер [NUMBER]. 28 травня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» з одної сторони, та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором від 13 вересня 2007 року було відступлене ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно договору про відступлення права вимоги від 07 червня 2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» з одної сторони, та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з іншої сторони, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №5620, право вимоги за договором застави від 13 вересня 2007 року було відступлене ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 21 липня 2016 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з одної сторони, та ТОВ «АНСУ» з іншої сторони, було укладено договір факторингу №15, згідно умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало ТОВ «АНСУ» право вимоги за кредитним договором від 13 вересня 2007 року. Згідно договору про відступлення права вимоги від 27 липня 2016 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «АНСУ», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №2981, право вимоги за договором застави від 13 вересня 2007 року було відступлене ТОВ «АНСУ». 21 липня 2016 року між ТОВ «АНСУ» з одної сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір про відступлення права вимоги №15/1, відповідно до умов якого ТОВ «АНСУ» передало [PERSON] право вимоги за кредитним договором від 13 вересня 2007 року. 28 липня 2016 року між ТОВ «АНСУ» з одної сторони, та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №3010, на підставі якого ТОВ «АНСУ» відступило право вимоги за договором застави від 13 вересня 2007 року [PERSON] При цьому у звязку із порушенням [PERSON] умов укладеного договору, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталось із позовом до суду про стягнення заборгованості. 12 лютого 2014 року Київським районним судом міста [PERSON] був виданий виконавчий документ для предявлення до виконання. В силу ст. 589 ч.ч.1,2 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату відсотків, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим, як регламентує ст. 590 ч.ч.1,2 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 26 ч.1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах (п.2). Відповідно до ст. 30 ч.ч.1,5 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобовязанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. При цьому обтяжувач зобовязаний у порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір реалізувати таке право із зазначенням обраного ним способу, місця та часу проведення процедури продажу. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець предмета забезпечувального обтяження набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Враховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим звернути стягнення на предмет застави внаслідок порушення основного грошового зобовязання шляхом продажу спірного автомобіля [PERSON] будь-якій особі-покупцю від імені [PERSON] Як свідчать матеріали справи, на автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], накладено арешти на підставі постанови Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 09 червня 2012 року у ВП №32543758; постанови Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 26 вересня 2013 року ВП №40228662; постанови Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 06 травня 2014 року ВП №42868466; постанови Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 16 липня 2015 року ВП №48227646; постанови Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції у ВП №47634883; постанови Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 23 листопада 2011 року № В-17/1526; постанови Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області від 13 червня 2014 року ВП №43664439; постанови АА №168348 Другого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 09 вересня 2010 року. Згідно листа Відділу управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області від 15 серпня 2016 року №3/1-2008, автомобіль марки «PEUGEOT 407», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], оголошено в розшук на підставі постанови Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Одеській області від 06 серпня 2014 року у ВП №43664439. Суд погоджується із обґрунтованістю позиції сторони позивача, що в даному випадку [PERSON] має переважне право на задоволення за рахунок заставленого майна власних вимог до боржника. Згідно ст. 60 ч.ч. 1,2,5 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення даного позову та звільнення заявленого майна з-під арешту.

Outcome: approved