Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 08.11.2016р. знаходиться вищезазначена цивільна справа (а.с. № 2-4). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка у позовній заяві посилалася на те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2010р. з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі ? частини на утримання сина, до досягнення ним повноліття. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 411 грн. та зазначена сума є менше мінімального розміру аліментів та з урахуванням того, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, у звязку з чим змінився її матеріальний стан, просила збільшити розмір аліментів. Крім того, враховуючи, що відповідач на сьогоднішній день ніде не працює, отже має нерегулярний, мінливий дохід, просила змінити розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання сина [PERSON] з ? частини на тверду грошову суму у розмірі 1500 грн. щомісячно. В наданій суду заяві від 17.01.2017р. позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, крім того просила врахувати, що дитина потребує проходження курса лікування, що також потребує коштів, а також просила розглянути справу за правилами ч.2 ст. 197 ЦПК України (а.с. № 62). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату та час слухання справи кожного разу повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення (а.с. № 31, 44). До суду, 17.01.2017р. відповідач електронною поштою надіслав письмові заперечення, в яких позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, проте просив стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, з посиланням на те, що він не має матеріальних коштів для сплати аліментів в розмірі 1500 грн. Крім того, просив врахувати, що на його утриманні перебуває мати, яка є пенсіонеркою та потребує догляду та бабуся , яка є інвалідом другої групи та які проживають разом з відповідачем. Враховуючи, належне повідомлення сторін по справі про розгляд справи, суд розглянув справу за відсутністю сторін по справі. З урахуванням того, що в матеріалах справи маються письмові заперечення відповідача від 17.01.2017р., з яких вбачається, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів, проте не згоден з розміром, отже позиція відповідача та його аргументи будуть враховані при винесенні рішення суду поряд з іншими доказами по справі, суд вважає за можливе винести рішення на загальних засадах цивільного судочинстаа , встановлених главою 7 розділу III ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, а також домовленістю між батьками, може бути в подальшому зменшений чи збільшений рішенням суду за позовом боржника чи отримувача аліментів, у випадку зміни матеріального чи сімейного становища, погіршення чи поліпшення здоровя когось з них. Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2010р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 26.09.2003р. народження стягнуто аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття (а.с.№ 10, 11). Як вбачається з довідки по виплаті аліментів державного виконавця Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 14.09.2016 р. № 937 розмір аліментів за період з січня 2016р. по квітень 2016р. становить 430 грн., а з травня 2016р. по серпень 2016р. становить 460 грн., погашення боргу з січня 2016р. по серпень 2016р. включно становить 411 грн. (а.с. № 13). Як вбачається з постанови державного виконавця Першотравневого відділу ДВС Чернівецького МУЮ [PERSON] про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2012р. відповідач [PERSON] звільнився з ТОВ «Буковина Еко» (а.с. № 16). Як вбачається з постанови державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ [PERSON] про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2011р. відповідач [PERSON] працює ТОВ «Буковина Еко Інвест» (а.с. № 15). Згідно наданих позивачкою документів вбачається, що відповідач на сьогоднішній день не працює, дані посилання не спростовуються і письмовими запереченнями відповідача, отже відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Таким чином, на сьогоднішній день, у відповідача змінилось матеріальне становище, а тому наявні підстави для зміни способу присудження аліментів з частки від доходу боржника на тверду грошову суму. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров,я та матеріальне становище дитини, стан здоров,я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Таким чином, суд вважає за можливо позовні вимоги задовольнити частково, змінити розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання сина [PERSON] з ? частини на тверду грошову суму у розмірі 850 грн., починаючи стягнення цієї суми щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили. Задовольняючи позовні вимоги про зміну розміру аліментів судом також прийнято до уваги, те що сума, яка сплачувалась відповідачем на виконання рішення суду від 23.12.2010р. відповідно до довідки державного виконавця Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області від 14.09.2016р. № 937 складала 411 грн., що є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку в 2016р. та 2017р. При визначені розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в твердій грошовій сумі, суд виходить з того, що сума в розмірі 850 грн. фактично дорівнює половину від прожиткового мінімуму на дитину у віці від 6 років до 18 років, який з 01.01.2017р. дорівнює 1689 гpн. Та в незначному розмірі перевищує 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Крім того, судом враховано, що обидві сторони не працюють, позивачка знаходиться у декретній відпустці, у кожного зі сторін від інших шлюбів є неповнолітні діти, наявність у відповідача непрацездатної матері. Що стосується вимог позивачки про зміну розміру аліментів з 01.11.2016р., то в цій частині в задоволені вимог слід відмовити, оскільки лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а тому зміна розміру аліментів відбуватиметься з моменту набрання рішенням суду законної сили. Враховуючи, що позовні вимоги позивачки про зміну розміру аліментів задоволено частково, то суд вважає за можливе у звязку із зміною розміру аліментів відкликати виконавчий лист № 2-13952/2010р., виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на підставі рішення від 23.12.2010р. та видати новий виконавчий лист. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України та з огляду на те, що позивачка при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору та її позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати пропорційно до задоволеної частини позову в розмірі 363 грн. (5,100 (850*6) *640 : 9000). З огляду на те, що в іншій частині позовних вимог позивачці відмовлено та приймаючи до уваги, що при подачі позову вона була звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України „Про судовий збір, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 277грн. підлягає компенсації за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial