Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В серпні 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, мотивуючи тим, що 02.08.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач не проживає з сім'єю, не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом. Інших утриманців відповідач не має, є працездатним, стан його здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає, що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що розмір аліментів у 1/3 частину заробітку відповідача обумовлений тим, що дитина має захворювання, відвідує секції, а тому саме такий розмір забезпечить гідне утримання дитини. Додав, що позивач офіційно не працює. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але, виходячи з його матеріального становища та стану здоров'я, перспективності побудови нових сімейних стосунків та народження дітей, попередження нецільового використання коштів, згодний на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини своїх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, надавши письмові заперечення. В письмових запереченнях зазначає, що з часу фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин (з 2012 року) він добровільно пересилав кошти на її картковий рахунок для забезпечення потреб дитини. Запропонований позивачем та його представником розмір аліментів в частці 1/3 від заробітку платника не відповідає загальноприйнятій судовій практиці утримання стягнення на одну дитину. На сьогодні він не має інших дітей, окрім доньки [PERSON], але просить врахувати потенційну можливість появи в нього дітей у майбутньому. У випадку завищення розміру аліментів, значно підвищується загроза щодо використання коштів не за цільовим призначенням (на власні потреби), а також непропорційного забезпечення фінансовим ресурсом потреб дитини, тобто значно переважаючий обсяг коштів, надходитиме лише від одного з батьків. Проходячи протягом 2015 року військову службу за мобілізацією в зоні проведення АТО, він переніс захворювання та взятий на облік від 13.05.2016 в районній поліклініці. Після повернення з військової служби на місце роботи, він з 01.10.2016 р., в зв'язку зі скороченням його посади, переведений на іншу посаду та буде отримувати менший дохід. Додав, в разі потреби на додаткові витрати на дитину, позивач має звертатися до суду з окремим позовом, а не враховувати їх в розмір аліментів саме на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Матеріалами встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2006 р. (актовий запис № 778 відділу ДРАЦС Шевченківського РУЮ у м.Києві). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2014 р., яке набуло законної сили у цивільній справі № 758/7570/14-ц, шлюб між сторонами розірваний. Сторони по справі - позивач [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO], є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджено свідоцтвом про народження серія 1-БК, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис № 333 від 01.03.2007 року. Відповідно до ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ст.182 ч.2 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що дитина сторін по справі проживає разом з матір'ю - позивачем у справі [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає разом з дитиною за адресою реєстрації: [ADDRESS]. Статтею 141 СК України встановлена рівність обов'язків батьків щодо утримання дитини. Наданими суду документами встановлено, що відповідач [PERSON] з 01.10.2016 р. переведений на посаду, де щомісячний розмір заробітної плати складає 5 972,16 грн. (до нарахування), що підтверджено довідкою з місця роботи від 27.09.2016 р. № 2102-13/554. Як вбачається зі вказаної довідки, за результатами роботи можуть встановлюватися премії та інші виплати, передбачені законодавством про працю. В судовому засіданні достовірно встановлено, що на час розгляду справи відповідач інших утриманців не має. Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (від 25.12.2015 р. № 928-VIII ) розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, до категорії якої відноситься дитина сторін у справі, з 01.05.2016 р. складає 1 531 грн., а з 01.12.2016 р. буде складати 1 637 грн. В разі утримання аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітної плати за посадою, яку він призначений з 01.10.2016 р., їх суму буде становити майже прожитковий розмір, встановлений законом на дитину відповідного віку. Суд не погоджується з доводами сторони позивача, що розмір аліментів повинен складати саме 1/3 частина від заробітку позивача, оскільки відповідач займає керуючу посаду в державному органі. Крім того позивач, обгрунтовуючи розмір аліментів в 1/3 частину, не надала жодних відомостей про понесення нею такої ж частини витрат на дитину. Крім того, відповідно до ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у випадках, передбачених Кодексом. Суд не приймає до уваги, як такі, що не засновані на законі, посилання представника позивача на те, що аліменти в розмірі саме 1/3 частини обумовлені хворобливим станом дитини та розвитком її здібностей, оскільки відповідно до ст.185 СК України ці обставини є додатковими витратами, участь в яких регулюється окремо від стягнення аліментів на утримання дитини. Також, суд не приймає до уваги твердження відповідача про його хворобливий стан здоров'я, оскільки надані суду документи підтверджують загальні захворювання відповідача, розмір витрат на лікування яких суду не надано. Крім того, суд не погоджується із запереченням відповідача про можливе утворення ним нової сім'ї, в якій також будуть діти, оскільки відповідно до ст.192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки сторін у справі - [PERSON] - в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. В зв'язку з чим приходить суд до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 17 серпня 2016 р. Також з відповідача згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 551,20 грн. На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial