Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач позов мотивувала тим, що з відповідачем по даній справі позивач зареєструвала шлюб 22.11.2013 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини та своєї дружини до досягнення дитиною трирічного віку, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і досягнення дитиною повноліття. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі згідно свідоцтва про шлюбу від 22.11.2013 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 3228. Згідно свідоцтва про народження від 28.11.2014 року батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В частині 1 статті 80 СК України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Суд, зважаючи на положення вищевказаних норм, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved