Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 квітня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 5 855,62 доларів США (п?ять тисяч вісімсот п'ятдесять п'ять доларів 62 центи), що в еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України становить 166 592,39 грн. (сто шістдесят шість тисяч п'ятсот дев'яносто дві гривні 39 коп.), 1665,92 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят пять гривень 92 коп.) судового збору та 16 178,27 грн. (шістнадцять тисяч сто сімдесят вісім гривень 27 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. В решті стягнення судових витрат відмовлено. Крім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.09.2018 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20.04.2018 року по справі №462/3331/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості повернуто заявнику. 10.09.2018 року позивач [PERSON] подав заяву про винесення додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 2000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки подавав клопотання, що ним понесені витрати на професійну допомогу в межах даної справи. Заяву мотивує тим, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] підписано 24.07.2017 року Додаток №2 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 17.05.2017 року, згідно якого адвокат приймає на себе зобов'язання здійснювати захист, представництво [PERSON] та надавати інші види правової допомоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 15.03.2012 року. Згідно п.9 додатку №2 від 24.07.2017 року до договору-доручення про надання правової допомоги від 17.05.2017 р. оплата судових засідань здійснюється окремо, у розмірі 1000,00 грн. за явку у кожне судове засідання, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг). Суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 квітня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 5 855,62 доларів США (п?ять тисяч вісімсот п'ятдесять п'ять доларів 62 центи), що в еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України становить 166 592,39 грн. (сто шістдесят шість тисяч п'ятсот дев'яносто дві гривні 39 коп.), 1665,92 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят пять гривень 92 коп.) судового збору та 16 178,27 грн. (шістнадцять тисяч сто сімдесят вісім гривень 27 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. В решті стягнення судових витрат відмовлено. Крім того, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.09.2018 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20.04.2018 року по справі №462/3331/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості повернуто заявнику. Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Таким чином, оскільки при постановленні судового рішення від 07 вересня 2018 року судом не вирішено питання про судові витрати, тому суд приходить до висновку про винесення додаткового рішення у справі з даного питання. Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем було надано попередній розрахунок суми судових витрат, з якого вбачається, що позивачем [PERSON] поніс витрати на професійну правову допомогу (а.с. 140- 143). Судом встановлено, що між адвокатом [PERSON] та [PERSON] підписано 24.07.2017 року Додаток №2 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 17.05.2017 року, згідно якого адвокат приймає на себе зобов'язання здійснювати захист, представництво [PERSON] та надавати інші види правової допомоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 15.03.2012 року. Згідно п.9 додатку №2 від 24.07.2017 року до договору-доручення про надання правової допомоги від 17.05.2017 р. оплата судових засідань здійснюється окремо, у розмірі 1000,00 грн. за явку у кожне судове засідання Понесені витрати [PERSON], у зв'язку із наданням послуг правничої допомоги, підтверджується рахунком №2 від 17.08.2018 р., №3 від 21.08.2018 р., актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20.08. 2018 р., та від 07.09.2018 р. до додатку №2 від 24.07.2017 року до Договору-доручення про надання правової допомоги б/н від 17.05.2017 року. Згідно квитанцій від 17 серпня 2018 р. [PERSON] здійснив оплату 1000 грн., а згідно квитанції від 07.09.2018 року здійснив 1000 грн. Вказані обставини свідчать, що витрати в сумі 2000,00 грн. пов'язані з розглядом справи, а розмір таких витрат є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. слід стягнути з відповідача - [PERSON]

Outcome: approved