Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки звернувся представник ТзОВ «Кредитні Ініціативи» у якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року, яка станом на 01 березня 2013 року складає 953 285,79 грн. та складається з заборгованості: за кредитом в розмірі 407 579,06 грн., по відсотках в розмірі 217 334,15 грн., пеня в розмірі 328 372,58 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3441,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем по справі, були відступлені ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» продала кредитний договір, укладений з відповідачем по справі №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи». 20 березня 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк») та фізичною особою громадянкою України якою є [PERSON] уклали кредитний договір №1701/0308/71-051. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язувався надати боржнику (за кредитним договором - позичальникові) кредит у сумі 52000,00 доларів США, а боржник зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, на строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Банк за кредитним договором свої зобов'язання виконав повністю, а відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість у відповідача перед позивачем, тому з цих підстав просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача повторно не з'явився, однак подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. В судове засідання відповідач повторно не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя. На момент укладання договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем є не вичерпним. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, та в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено договір факторингу, відповідно до якого права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем по справі, були відступлені ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» продала кредитний договір, укладений з відповідачем по справі №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Встановлені обставини судом стверджуються дослідженими в судовому засіданні вище зазначеними договорами. ( а.с.18 - 29). На підтвердження встановлених обставин, представником позивача до даних договорів долучено і витяг з договору факторингу від 28 листопада 2012 року по кредитному договору №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року позичальник [PERSON] та витяг з договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року по іпотечному договору №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року позичальник [PERSON] (а.с.34-35). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.3 ст,58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року, яка станом на 01 березня 2003 року складає 953 285,79 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру [ADDRESS] яка належить відповідачу по справі. Однак, до матеріалів позовної заяви представником позивача долучено ксерокопію кредитного договору №1701/0308/71-051 від 21 березня 2008 року (а.с.5-8), ксерокопію графіку погашення кредиту, як додаток №1 до кредитного договору №1701/0308/71-051 від 21 березня 2008 року (а.с.9-12) та ксерокопію іпотечного договору №1701/0308/71-051-Z-1 від 21 березня 2008 року (а.с.13-14), замість кредитного договору №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року, графіку погашення кредиту, як додаток №1 до кредитного договору №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року та іпотечного договору №1701/0308/71-051-Z-1 від 20 березня 2008 року. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що представник позивача у позовній заяві посилається на кредитний договір укладений з відповідачем 20 березня 2008 року із долученням витягів з договору факторингу та договору про передачу прав за іпотечним договором від 20 березня 2008 року, однак до матеріалів позовної заяви долучає ксерокопію кредитного договору та ксерокопію іпотечного договору та графіку погашення кредиту від 21 березня 2008 року, замість кредитного договору №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року, графіку погашення кредиту, як додаток №1 до кредитного договору №1701/0308/71-051 від 20 березня 2008 року та іпотечного договору №1701/0308/71-051-Z-1 від 20 березня 2008 року, своїх вимог не уточнював та не змінював, а суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, отже суд вважає, що позивач своїх вимог не довів, тому у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed