Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до Малоходачківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 125,8кв.м. та житловою площею 89,5 кв.м. за виключенням самочинної житлової прибудови під літ «A1», житловою площею 42,9 кв.м. загальною площею 67,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] та [PERSON], померлого [INFO] та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0107 га, що розташована на території Малоходачківської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після смерті батьків він успадкував спірне нерухоме майно, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та землю. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] помер [PERSON], батько позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2006 року, виданим Малоходачківською сільською радою Тернопільського району. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0107 га, що розташована на території Малоходачківської сільської ради кадастровий № [NUMBER]. [INFO] померла [PERSON], мати позивача, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2006 року, виданим Малоходачківською сільською радою Тернопільського району. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . На даний житловий будинок Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ 27.07.2009 року виданий технічний паспорт. Згідно інформаційної довідки №149 від 09.03.2016 року станом на 09.03.2016 р. по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: 1/3 [PERSON], 1/3 [PERSON] та 1/3 [PERSON] За громадянином [PERSON] державна реєстрація права власності вказаного будинковолодіння не проведена. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6102251562016 [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення сільського господарства, площею 2,01 га, що розташована на території Малоходачківської сільської ради кадастровий № [NUMBER]. Згідно довідки №179 від 03.03.2016 року, виданої Малоходачківською сільською радою Тернопільського району, на день смерті [PERSON] (помер [INFO]), який був зареєстрований [ADDRESS] разом з ним були зареєстровані - дружина [PERSON] та син [PERSON]. Згідно довідки №178 від 03.03.2016 року, виданої Малоходачківською сільською радою Тернопільського району, на день смерті [PERSON] (померла [INFO]), яка була зареєстрована [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані - син [PERSON]. Згідно довідки №219 від 16.03.2016року, виданої Малоходачківською сільською радою Тернопільського району, будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] станом на 01.07.1990року - колгоспний двір, членами якого були: голова двору [PERSON], чоловік - [PERSON], син - [PERSON] Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] були членами колгоспного двору, тому суд приходить до висновку, що вони були власниками по 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS], Тернопільської області. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 16.03.2016 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документів на житловий будинок та земельну ділянку. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 125,8кв.м. та житловою площею 89,5 кв.м. за виключенням самочинної житлової прибудови під літ. «A1», житловою площею 42,9 кв.м. загальною площею 67,8 кв.м. та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0107 га, що розташована на території Малоходачківської сільської ради.

Outcome: approved