Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В позові йдеться про те, що 24.06.2015 р. помер батько позивача [PERSON], який до моменту смерті проживав [INFO] в с. Загорб Великоберезнянського району Закарпатської області. Спадкодавець [PERSON] за час свого життя не склав заповіту, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого позивач є спадкоємцем першої черги на все майно спадкодавця, в тому числі й на житловий будинок № 160 з надвірними будівлями і спорудами в с. Загорб. Позивачка [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як зареєстрована та постійно проживала і проживає у вказаному будинку. Оскільки за час життя правовстановлюючих документів на вказаний будинок спадкодавцем виготовлено не було, просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування). Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання також не зявилися, однак подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, проти позовних вимог не заперечили. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України, виходячи з наступного. З виданого Загорбською сільською радою свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 188818 від 26.06.2015 р. вбачається, що батько позивачки [PERSON], помер 26 червня 2015 року (а.с. 8), а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлому під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України. З виданого Загорбською сільською радою свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ФМ № 428905 вбачається, що померлий [PERSON] зазначений в графі «батько» (а.с. 9). З свідоцтва про одруження, виданого Загорбською сільською радою 25.09.1999 року серії І-ФМ № 016755 вбачається, що [PERSON] після шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 10). З технічного паспорту та зі зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд в с. Загорб, 160, виданого КП «[PERSON] РБТІ» від 25.12.2015 р. № 5877 значиться власник [PERSON] (а.с.12-16); Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved