overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт », третя особа - [PERSON], про відшкодування шкоди внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 08.11.2012 року близько 14:30 годин на перехресті вул. Чернишевського і вул. Виконкомівській у м. Дніпропетровську сталося ДТП за участю трамвая Т-3, номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка є працівником МКП «Дніпропетровський електротранспорт» і автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончук Надію Миколаївну визнано винною в скоєнні ДТП. Внаслідок ДТП, позивачу спричинені матеріальні збитки, які складаються з вартості матеріальних збитків у зв'язку з пошкодженням автомобіля 66 894,66 грн. На підставі викладеного, просив суд: · стягнути з Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт » на користь [PERSON] 66894,66 грн - вартості відновленого ремонту. Представник відповідача - Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт » - в судові засідання з'явився, просив в задоволені позову відмовити, посилаючись на недоведеність суми ремонту. Третя особа - [PERSON] - в судове засідання не з'явилася, обставини справи підтвердила в частині ДТП. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 08.11.2012 року близько 14:30 годин на перехресті вул. Чернишевського і вул. Виконкомівській у м. Дніпропетровську сталося ДТП за участю трамвая Т-3, номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка на час ДТП була працівником МКП «Дніпропетровський електротранспорт» і автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончук Надію Миколаївну визнано винною в скоєнні ДТП. Внаслідок ДТП, позивачу спричинені матеріальні збитки, які складаються з вартості матеріальних збитків у зв'язку з пошкодженням автомобіля 66 894,66 грн. Правилами ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як вбачається з висновку авто товарознавчої експертизи № 0612/12/12 від 07.12.2012 року сума матеріального збитку складає 66 894,66 грн і як наслідок підлягає стягненню на користь позивача. Також на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову до суду у розмірі 668,96 грн

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON], про відшкодування шкоди у порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 05.03.2011 року у м. Дніпропетровську на вул. Артема, Благоєва сталося ДТП, за вини водія автомобіля «Форд Смах», д/н [NUMBER] - [PERSON] з автомобілем марки “ВАЗ 11193”, д/н [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 3052245/05 АВ від 30.08.2010 року, укладеного між позивачем і [PERSON], було виплачене страхове відшкодування. На підставі викладеного просили суд: · стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - 18 287,05 грн - страхового відшкодування; · стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - 229,40 грн судового збору. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, на їх задоволені наполягає та просить суд розглянути справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] - в судові засідання не з'являлася , про час та місце судових засідань була повідомлена належним чином, шляхом судових викликів. Про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2011 року у м. Дніпропетровську на вул. Артема, Благоєва сталося ДТП, за вини водія автомобіля «Форд Смах», д/н [NUMBER] - [PERSON] з автомобілем марки “ВАЗ 11193”, д/н [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 3052245/05 АВ від 30.08.2010 року, укладеного між позивачем і [PERSON], було виплачене страхове відшкодування у розмірі 18287,05 грн. Згідно норм ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст. 1166 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення сум страхового відшкодування підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 229,40 грн - судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 0418/7449/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР МІСТА», третя особа - Дніпропетровська міська рада про визнання права власності. 03 квітня 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по зазначеній цивільній справі постановлено рішення. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року зазначену цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для постановлення додаткового рішення у зв'язку з тим, що судом не було вирішене питання щодо судових витрат(а.с.146) Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення серед інших питань, судом вирішується питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, те, що ПАТ КБ «Приватбанк» при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 219 грн. а позов банку було задоволено, суд вважає за необхідне понесені витрати покласти на відповідачів в рівних частках. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 203/1079/14ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним в частині третейського застереження кредитного договору. 17 березня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по зазначеній цивільній справі постановлено рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення серед інших питань, судом вирішується питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що [PERSON] при зверненні до суду з позовом не було сплачено судовий збір оскільки остання посилалась на ЗУ «Про захист прав споживачів», але рішенням суду було встановлено, що позивач помилково керується в даних правовідносинах ЗУ «Про захист прав споживачів» оскільки кредитний договір № 204/144 від 15.08.2008 року укладений між сторонами не є споживчим в розумінні ст..1 даного Закону, а тому вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вирішив за необхідне стягнути з позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки за таких обставин, остання не звільняється від його сплати, але не вказав даного висновку в рішенні суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 203/1733/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визначення порядку користування квартирою. 01 липня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по зазначеній цивільній справі було винесено рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені частково, що підтверджується рішенням від 01.0.2014 року, наявним в матеріалах справи. (а.с. 81-84) 15 липня 2014 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла апеляційна скарга [PERSON] та 17 липня 2014 року цивільна справа була надіслана до апеляційного суду Дніпропетровської області. (а.с. 88-89, 94) Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2014 року зазначена цивільна справа повернута до суду першої інстанції для постановлення додаткового рішення у місячний термін у зв'язку з тим, що судом не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат. (а.с. 95) Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Згідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення серед інших питань, судом вирішується питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що при ухвалені рішення не було вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до кількості позовних вимог, а також враховуючи результат розгляду цивільної справи, яким позовні вимоги в частині поділу спільного майна подружжя судом були задоволенні повністю та за які позивачем під час подання до суду позову було сплачено судовий збір у розмірі 3 600 грн., суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) у рахунок повернення судових витрат суму у розмірі - 3 600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала цивільна справа № 592/9380/14-ц (провадження № 2/592/1066/15) за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа ТОВ «КК «Коменерго-Суми» про усунення перешкод користування житлом, визначення порядку користування квартирою, відкриття окремих рахунків. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.09.2015 р. суд частково задовольнив позов та зобов'язав [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою № 40 в будинку 16/5 по вулиці Засумська у місті Суми та передати [PERSON] ключі від вхідної двері квартири [ADDRESS]. В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю заявлених вимог. При зверненні з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір за подачу позову в сумі 487,20 грн. Однак, в рішенні суду згідно ст. 88 ЦПК України не було вирішено питання щодо судових витрат. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач в судовому засіданні просила ухвалити додаткове рішення про стягнення на її користь судового збору. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що під час ухвалення рішення від 29.09.2015 р. суд не вирішив питання про стягнення на користь позивача сплаченого [PERSON] судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов задоволено частково, то на користь позивача належить стягнути з відповідачів в дольовому порядку судовий збір в сумі 243,60 грн., тобто по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала цивільна справа №592/9480/14-ц за позовом Кредитної Спілки «Ліга» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору. Заочним рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 15.01.2015 р. позов Кредитної Спілки «Ліга» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу по кредитному договору було задоволено та стягнуто з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь Кредитної Спілки «Ліга» заборгованості по кредитному договору № 2207/3877 від 16.05.2013 р. в сумі 4130 грн. 77 коп., а також стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної Спілки «Ліга» в дольовому порядку судовий збір в сумі 243,60 грн., тобто по 121 грн. 80 коп. з кожного. Заяву Кредитна Спілка «Ліга» мотивує тим, що при ухваленні рішення судом не було враховано уточнені позовні вимоги, згідно яких позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору в сумі 5041,28 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає можливим задовольнити заяву про винесення додаткового рішення та викласти другий абзац резолютивної частини рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 15.01.2015 р. в наступній редакції: «Стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь Кредитної Спілки «Ліга» заборгованості по кредитному договору № 2207/3877 від 16.05.2013 р. в сумі 5041 грн. 28 коп.».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала цивільна справа за вищевказаним позовам. Рішенням суду від 10.02.2015 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, саме ухвалено стягувати з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), [INFO], аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки, [PERSON], [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитини повноліття та аліменти сплачувати матері [PERSON], починаючи стягування з дня вступу рішення в законну силу. В іншій частині позову відмовлено. 27.02.2015 року до суду звернувся із заявою [PERSON], в якій зазначив, що під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання щодо стягнення судового збору з відповідачки на його користь. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що під час ухвалення рішення від 10.02.2015 року не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як убачається з матеріалів справи, позивач під час подання позову до суду сплатив судовий збір у мінімальному розмірі в сумі 243 грн. 60 коп., позов було задоволено частково, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 26 серпня 2014 року позов був задоволений повністю, шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, 23.06.2010 року, актовий запис № 35, між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Встановлено, що під час ухвалення рішення не вирішено питання про судові витрати. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, заяв та клопотань від нього на час розгляду справи не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяв та клопотань від неї на час розгляду справи не надходило. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалює додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

В провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області 10 серпня 2018 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» 13959.34грн боргу, який станом на 31.03.2018 року складається із 3495,67грн заборгованості за кредитом, 9322,75грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом,а також штрафів за порушення умов договору 500,00грн (фіксована частина) і 640,92грн - штраф (процентна складова). При винесенні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд , що ухвалив рішення, за заявою учасникі справи чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про стягнення судового збору. Сторони в судове засідання не з»явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги закону, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування процесу технічними засобами Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судового збору, а тому слід ухвалити додаткове рішення про розподіл вказаних витрат. Відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про судовий збір» та ч.4 ст.177 ЦПК України позивачем при пред»явленні цього позову було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн. Ціна позову: 13959,34 грн. Оскільки при розрахунку 1,5 відсотків від ціни позову розмір судового збору складає менше мінімально встановленого, позивачем було сплачено 1762,00грн судового збору. Судом встановлено, що позивачем сплачено при поданні позову 1762грн судового збору, який відповідно до статті 141 ч.1 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позов повністю, суд покладає судові витрати позивача на відповідача, з якого підлягає стягненню 1 762грн. Враховуюче вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В провадженні Козівського районного суду знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя. 04 листопада 2014 року рішенням Козівського районного суду позовні вимоги [PERSON] про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, задоволено частково. Вартість майна подружжя згідно висновку експертизи становить 11 463,17 грн. Позивачка просить стягнути з відповідача вартість належного їй майна у грошовому виразі. Вирішуючи вищевказаний позов, суд задоволив частково вимоги позивачки, а саме виділив їй в натурі майна на суму 4 546,65 грн., а різницю вартості майна в грошовому виразі в сумі 1 184,93 грн. стягнуто з відповідача в користь позивачки. Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 28 листопада 2014 року встановлено, що при ухваленні рішення від 04 листопада 2014 року Козівський районний суд Тернопільської області не провів розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при винесенні рішення 04 листопада 2014 року Козівським районним судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, а тому суд вважає за доцільне ухвалити додаткове рішення про судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved