Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

В позові [PERSON] зазначив, що він на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1998 року є співвласником квартири [ADDRESS] та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 жовтня 2019 року є власником земельної ділянки площею 0,0600 гектара, кадастровий номер 2320981100:04:047:0160, що розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, Балківська сільська рада «Товариство садівників №1 тресту «Запоріжрудбуд». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта накладений арешт на все його нерухоме майно. Запис внесено 10 листопада 2012 року за №13231823 реєстратором Запорізька філія державного підприємства інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підставою для накладення обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна була постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №35013240 від 05 листопада 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області Куроєд О.О. з виконання виконавчого листа №2/802/342/2012, виданого 12 вересня 2012 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з нього на користь КП «Дніпрорудненські теплові мережі» боргу в сумі 4 761,55 грн., яку він погасив в зазначений судом термін, а про те, що його майно залишилося в арешті, він не знав. Позивач звертався до КП «Дніпрорудненські теплові мережі» за довідкою про відсутність заборгованості, підприємство направило лист до Василівського районного відділу державної виконавчої служби з проханням припинити чинність арешту майна, однак отримано відповідь про те, що термін зберігання документів у справі закінчився та вони знищені. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - комунального підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі»в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 січня 1998 року [PERSON] на праві власності належить ј частина квартири [ADDRESS] (а.с.6). Технічна характеристика квартири підтверджується технічним паспортом, виданим Василівським районним бюро технічної інвентаризації від 15 грудня 1997 року (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 жовтня 2019 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0600 гектара, кадастровий номер 2320981100:04:047:0160, що розташована за адресою: Запорізька область, Василівський район, Балківська сільська рада «Товариство садівників №1 тресту «Запоріжрудбуд» (а.с.9). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №202637001 від 03 березня 2020 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0600 гектара, кадастровий номер 2320981100:04:047:0160, крім того, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на все невизначене майно, нерухоме майно [PERSON] накладено арешт. Запис внесено 10 листопада 2012 року. (а.с.10). Відповідно до довідки №06/668 від 18 червня 2020 року, виданої КП «Дніпрорудненські теплові мережі», станом на 01 червня 2020 року у [PERSON] заборгованості перед КП «Дніпрорудненські теплові мережі» немає (а.с.11). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час заборгованість позивача перед КП «Дніпрорудненські теплові мережі» повністю погашена, а отже, перестали існувати підстави для арешту майна позивача, враховуючи конституційний принцип непорушності права власності особи, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на належне йому на праві власності майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом скасування арешту з вищевказаного рухомого майна.

Outcome: approved