Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 01 жовтня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 408, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в січні 2015 року через психологічну несумісність з відповідачем, різні погляди на подальше сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, сварки на очах у дітей, регулярний психологічний тиск, агресивну поведінку по відповідача. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, на розірвання шлюбу згоден, але не вирішено питання щодо проживання, виховання та утримання дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 01 жовтня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 408 /а.с. 5/, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 6, 7, 8/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є несумісність характерів, різні погляди на подальше сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, сварки, регулярний психологічний тиск, агресивна поведінка відповідача. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Куликовська», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Крім того, суд не бере до уваги заперечення відповідача в частині незгоди сплати судового збору, оскільки у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved