Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] помер [PERSON], який за життя заповів йому все своє майно. Приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] відкрита спадкова справа № 189-2013 і йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку під кадастровим номером 6823087000:07:004:0005. До складу спадкового майна входить і житловий будинок в [ADDRESS], але, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, його не можливо оформити, як спадкове майно і тому, він просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок (літ. «А-1»), загальною площею 76,9кв.м, площею основи (забудови) 110,6кв.м та сарай (літ. «Б»), площею основи (забудови) 50,6кв.м, за адресою [ADDRESS], як на спадкове майно по заповіту після померлого [INFO] [PERSON]. В судове засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги задоволити. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що згідно записів погосподарської книги за 1974 - 1990роки по особовому рахунку (суспільна група господарства -колгоспна) у спірному будинковолодінні проживали [PERSON] -голова сім'ї, яка померла [INFO] (а/з №28), [PERSON] -зять, [PERSON] -дочка; за 1991-2000роки [PERSON] -голова двору, [PERSON] -дружина, яка померла [INFO] (а/з №6); за 2000-2012роки -зареєстрований [PERSON] -голова двору; і станом на 15.04.1991року двір залишався колгоспним, в якому проживали [PERSON]-голова двору і [PERSON]-дружина. Із довідки Ялинівської сільської ради № 293 від 04.04.2014р. вбачається, що [PERSON] передано в безоплатну приватну власності земельну ділянку площею 0.57га на підставі рішення № 3 від 15.12.1993р.в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 120 ЦК України (ред. 1963р.), яка діяла до 16.12.1993р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. У п. 6 пп. а) Постанови від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15.04.1991року [PERSON] у спірному будинковолодінні не проживала і після її смерті, [INFO], відповідно до ст. 563 ЦК України (ред. 1963р.) спадкоємство в майні колгоспного двору не відкривалось. Після померлої [INFO] дружини [PERSON], відповідно до діючих на той час ст. 548, 549 ЦК України (ред.1963р.), [PERSON] прийняв спадщину, яка складалась з її 1/2частки будинковолодіння (колгоспного двору), шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном (1/2ч. будинковолодіння), оскільки продовжував проживати в спірному будинковолодінні після її смерті. При цьому, [PERSON] за життя не оформляв право власності на свою частку спірного будинковолодіння, як член колгоспного двору, та на 1/2ч. будинковолодіння, як спадкове майно після смерті дружини. Отже, [PERSON], володів 1/2ч. спірного будинковолодіння, як член колгоспного двору і 1/2ч. спірного будинковолодіння, -як спадкоємець за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON], а отже, на день своєї смерті, [INFO], був власником будинковолодіння в [ADDRESS]. Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER]від 08.05.2013р., виданим Виконавчим комітетом Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області на підставі актового запису про смерть №19 від 08.05.2013року, [PERSON] помер [INFO]. За змістом заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу 08.05.2012року, [PERSON] заповів своє майно [PERSON] і вказаний заповіт на день смерті спадкодавця не відмінений і не змінений. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 16.12.2013року, реєстратором є приватний нотаріус Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницька області [PERSON], [PERSON] прийняв спадщину і 16.12.2013р. йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2.6364га розташованої на території Ялинівської сільської ради (к.н. 6823087000:07:004:0005). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу від 04.04.2014р. [PERSON] не може оформити житловий будинок в [ADDRESS], як спадкове майно після померлого [INFO] [PERSON] із-за відсутності правовстановлюючого документу на спірний будинок. На замовлення позивача Хмельницьким БТІ виготовлено Технічний паспорт від 07.04.2014р., в якому зазначено, що спірний будинок побудований в 1980році і складається з: коридора -6.1кв.м, житлової -16,6кв.м, житлової -16,2.кв.м, житлової-18,9кв.м,кухні -5,8кв.м, коридор -13,3, загальною площею -76,9.6кв.м, і його загальна вартість складає 57933грн.00коп.. Аналізуючи встановлені обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що [PERSON] був власником спірного будинку, після його смерті позивач прийняв та частково оформив спадщину по заповіту і тому, є підстави, щоб визнати за останнім право власності на житловий будинок (літ. «А-1»), загальною площею 76,9кв.м, площею основи (забудови) 110,6кв.м та сарай (літ. «Б»), площею основи (забудови) 50,6кв.м, за адресою [ADDRESS], як на спадкове майно по заповіту після померлого [INFO] [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved