Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Дніпропетровська в особі [PERSON] міської ради, треті особи: [PERSON], Державний нотаріус Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 31.12.2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла належна померлому ? частина квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1997 року за реєстровим №336п-44, виданого Виконавчим комітетом Ради народних депутатів та копією посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстрованим №1-91. Із зазначених правовстановлюючих документі вбачається, що за свідоцтвом про право власності на житло [PERSON] при приватизації набув право власності на 1/3 частину квартири за вищезазначеною адресою, та за свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/6 частину. Так само сестра померлого [PERSON] [PERSON] відповідно до свідоцтва про право вланості на житло від 10.04.1997 року за реєстрованим №336п-44, виданого Виконавчим комітетом Ради народних депутатів, набула право власності на 1/3 частину квратири за адресою: [ADDRESS] про що також свідчить інформація згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 року. Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1998 року серії ААН №126023, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстрованим №1-91, [PERSON] набула право власності на 1/6 частину квартири. 24 липня 2015 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №1-348 на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину квратири за вищевказаною адресою, нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2015 року №2409/02-31. На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири загальною площею 66,50 кв.м., житловою площею 42,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1998 року серії ААН №126023, посвідченого державний нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстрованим №1-91. В судове засіданні сторони не зявилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа - [PERSON] просить позов задовольнити. В судове засідання представник третьої особи Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори не зявився. Надали письмову заяву, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 30 квітня 1997 року згідно з розпорядженням (наказом) №6/1018-97 [PERSON] та членами його сімї [PERSON] та [PERSON] належить квартира №300 по вул. Метробудівська у м. Дніпропетровську (а.с.7). 30 вересня 1997 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтво мпро смерть серії І-КИ №165961 виданого 04 жовтня 1997 року (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1998 року, посвідченого Державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному 1/3 частину квартири №300, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Метростроївська, буд. 3 (а.с.8). Також, з копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності видно, що [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/3 частини квартири, яка розташована в [ADDRESS] (а.с.11,12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ №618775, виданого 14 січня 2015 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції, [PERSON] помер 31.12.2014 року (а.с.14). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 липня 2015 року, [PERSON] прийняв спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири №300, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Метробудівська, буд. 3 (а.с.9). Поставновою Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії від 24.07.2015 року було встановлено, що 24.07.2015 року [PERSON] звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спдащину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме частина квартири за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті 30.09.1997 року свого батька [PERSON] на 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS], але не зареєстрував його у відповідних органах. У звязку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документу - позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Також, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що батько позивача [PERSON] отримаючи свідоцтво про право на спадщину після смерті 30.09.1997 року свого батька [PERSON] на 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS] - не зареєстрував його у відповідних органах, а тому позивач на данний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину даної квартири після смерті свого батька [PERSON], тому, позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з його боку, внаслідок чого підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved