Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання права приватної власності на: житловий будинок садибного типу, загальною площею 112,00 кв.м., що розташований за адресою: що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б; житловий будинок садибного типу, загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що він та відповідач є дітьми [PERSON], [INFO], який помер 02 листопада 2010 року та якому належав на праві власності житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Дзеркальна, буд. 62а, що розташований на земельній ділянці, прилеглій до земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21. Позивач у 2012 році за власні кошти і власними силами збудував на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21, житловий будинок садибного типу, загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м. Право власності на даний обєкт нерухомості ні за ким не реєструвалось. Також позивач за власні кошти побудував житловий будинок загальною площею 112,00 кв.м., що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б. [PERSON] 05 серпня 2015 року без згоди на те позивача уклала з Сергієнко [PERSON] оренди житлового будинку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21, а також [PERSON] оренди житлового будинку, що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню\~ст. 224 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] є сином та спадкоємцем [PERSON], [INFO], який помер 02 листопада 2010 року, а [PERSON] є дочкою та спадкоємицею [PERSON], [INFO], який помер 02 листопада 2010 року. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] позивач та відповідач успадкували по 1/3 частині 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Дніпропетровську, вул. Дзеркальна, буд. 62а, що належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом а Красногвардійської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 11 серпня 1986 року, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 11 серпня 1986 року за № 462-132, реєстраційний номер 33271273. Згідно відомостей, які надані в Інформаційній довідці про місце розташування об'єкту, земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21, є прилеглою до земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дзеркальна, буд. 62а, загальною площею 1 004,00 кв.м. Судом встановлено, що позивач у 2012 році за власні кошти і власними силами збудував на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21, житловий будинок садибного типу, загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м. Право власності на даний обєкт нерухомості ні за ким не реєструвалось. Відповідно до інформації, яка міститься у Технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Левадна, 21 у м. Дніпропетровську, який складений 10 квітня 2014 року ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], кваліфікаційний сертифікат Серії АЕ № 002407, виданий 01 липня 2013 року), житловий будинок садибного типу літ. А-1, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, буд. 21, загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., має наступні характеристики: 1 тамбур, 7,9 кв.м.; 2 коридор, 6,9 кв.м.; 3 житлова, 14,9 кв.м.; 4 житлова, 16,2 кв.м.; 5 житлова, 18,3 кв.м.; 6 кухня, 12,3 кв.м.; 7 санвузол, 10,8 кв.м. Згідно Технічного висновку щодо оцінки стану будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку 21, літ. А-1, розташованого по вулиці Левадна в м. Дніпропетровську: - стан будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку 21, літ. А-1, розташованого по вулиці Левадна в м. Дніпропетровську в цілому класифікується, як нормальний (І категорія); - реалізовані конструктивна та архітектурно-планувальні рішення, які використані при будівництві індивідуального житлового будинку, відповідають вимогам діючих нормативних документів, будівля може функціонувати, у відповідності зі своїм призначенням; - огороджуючі конструкції індивідуального житлового будинку літ. А-1, розташованого за адресою: вул. Левадна, 21, в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська за опором до теплопередачі відповідає вимогам ДБН В.2.6-31:-2006 «Теплова ізоляція будівель». Також позивачем зазначено, що він за власні кошти побудував житловий будинок загальною площею 112,00 кв.м., що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б, проте, на підтвердження даного факту не надано жодного доказу. З пояснень позивача судом встановлено, що [PERSON] 05 серпня 2015 року без згоди на те позивача уклала з Сергієнко [PERSON] оренди житлового будинку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, 21, а також [PERSON] оренди житлового будинку, що розташований за адрескою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 3 статті 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно змісту п. 2.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 № 95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2013 року за № 612/23144, Технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів, зазначених у пункті 1.1 розділу I цього Порядку (далі - об`єкти), проводиться відповідно до цього Порядку з урахуванням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил виконавцем. Отже, у звязку з тим, що в матеріалах справи достатнього доказів на підтвердження факту здійснення самочинного будівництва позивачем житлового будинку садибного типу, загальною площею 87,3 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Левадна, буд. 21, на земельній ділянці, що не була йому відведена для цієї мети, та судом встановлено, що [PERSON] вчиняє усі необхідні дії для відведення йому земельної ділянки під даним об'єктом нерухомості, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ним права власності на вищевказане нерухоме майно, оскільки відповідач не визнає такого права. З приводу позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок садибного типу, загальною площею 112,00 кв.м., що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, 9Б, то суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині, оскільки позивачем не доведено факту самочинного будівництва даного обєкту нерухомості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial