Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебувала заява [PERSON] про встановлення факту, в якій він просив суд встановити факт безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, під час виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України [PERSON] в період з 19.05.2015 р. по 23.05.2015 р. В обґрунтування вказаної вимоги заявник зазначив, що перебував на військовій службі у військовій частині [NUMBER] на посаді начальника служби пожежної безпеки військової частини [NUMBER] з 30.09.2008 р. по 31.08.2015 р. В 2015 р. він як начальник служби пожежної безпеки військової частини [NUMBER] залучався до виконання спеціальних (бойових) завдань в зоні проведення антитерористичної операції з метою виконання службових (бойових) завдань у військовій частині [NUMBER] м. Маріуполь (зона проведення АТО). [PERSON] вказує, що 01.07.2015 р. з метою отримання статусу учасника бойових дій він звернувся з рапортом до командира військової частини [NUMBER] . На реалізацію його рапорту командуванням військової частини [NUMBER] до комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військовослужбовців та працівників Повітряних Сил Збройних Сил України з метою надання статусу учасника бойових дій був направлений відповідний лист з додатками. Заявник вказує, що листом від 12.08.2015 р. №350/104/3572 командуванням Повітряних Сил Збройних Сил України повернуто для доопрацювання на адресу військової частини [NUMBER] матеріали щодо участі заявника в антитерористичній операції, оскільки матеріали не відповідають вимогам Порядку залучення особового складу до участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей (далі Порядок) та його обліку. Своє рішення командування Повітряних Сил Збройних Сил України обґрунтувало тим, підставою для направлення підрозділів або окремого особового складу для безпосередньої участі в АТО є наказ, директиви, розпорядження, рішення відповідного керівника органу військового управління (органу управління), письмові вказівки керівництва Антитерористичного центру при Службі безпеки України, інші розпорядчі (первинні) документи, які визначають завдання, пов`язані з антитерористичною діяльністю; підстава відрядження особового складу. [PERSON] вказує, що не погодившись з таким рішенням командування Повітряних Сил Збройних Сил України ним було повторно направлено до комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військовослужбовців та працівників Повітряних Сил Збройних Сил України заяву від 15.10.2015 р. та відповідні додатки з проханням прийняти рішення про надання йому статусу учасника бойових дій. Але вказаною комісією листом від 02.11.2015 р. №350/146/4/1453 повторно безпідставно повернуто заявнику документи щодо надання статусу учасника бойових дій, з посиланням на аналогічні недоліки. Однак, зазначає заявник, при повторному зверненні щодо надання йому статусу учасника бойових дій, він надав відповідні витяги. В зв`язку з викладеним, вказує заявник, він вимушений звернутись до суду з заявою, про встановлення факту залучення його до безпосередньої участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в секторі «М» в період з 19.05.2015 р. по 23.05.2015 р. [PERSON] зазначає, що конкретний перелік документів, який оформлюються на військовослужбовця для розгляду комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, був визначений законодавством України з 22.05.2015 р. Заявник вказує, що військова частина [NUMBER] була визначена такою, що безпосередньо приймає участь в антитерористичній операції та зобов`язано командира військової частини визначити своїм наказом сили і засоби, які залучаються до проведення антитерористичної операції. [PERSON] вказує, що особовий склад військової частини [NUMBER] з 07.04.2014 р. по 22.05.2015 р. перебував у службових відрядженнях та місцях постійної дислокації, виконував службові (бойові) завдання, здійснював їх охорону та оборону, а також здійснював матеріальне забезпечення підпорядкованих підрозділів, до складу сил та засобів, який залучався та брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення, виконанні службових (бойових) завдань. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Військової частина [NUMBER] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Представник зацікавленої особи Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій зазначив, що будь-яке рішення суду не зачіпатиме законні права та інтереси Центру, в зв`язку з чим просив провести судове засідання без його участі. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів, наданих заявником, вбачається, що 15.10.2015 р. ним була подана заява щодо надання [PERSON] статусу учасника бойових дій, яка була розглянута Комісією Командування Повітряних Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військовослужбовців та працівників Повітряних Сил Збройних Сил України. З повідомлення Голови комісії Командування Повітряних Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій №350/146/4/1453 від 02.11.2015 р., надісланого на адресу [PERSON] , вбачається, що його заява Комісією була розглянута. З метою доопрацювання поданих матеріалів та приведення їх до вимог нормативно-правових актів, які визначають підстави і порядок надання статусу учасника бойових дій, командуванню військової частини [NUMBER] надано роз`яснення та шляхи вирішення проблемних питань. Зазначено, що після надходження на розгляд Комісії підтверджуючих документів, буде проведено їх повторний розгляд та прийнято відповідне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 вказаної статті визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Порядок надання статусу учасника бойових дій визначений «Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення», затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 р. № 413. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання. Таким чином, законодавством України надання статусу учасника бойових дій і, відповідно, встановлення відповідного факту віднесено до компетенції відповідних комісій, а отже вказане питання не може бути вирішено судом в порядку окремого провадження шляхом встановлення факту, що маж юридичне значення. Пунктом 4 зазначеного Порядку визначено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення). З викладеного вбачається, що до переліку документів, на підставі яких надається відповідний статус, рішення суду не входить. Отже, не передбачено процедури встановлення факту, про який просить заявник, на підставі судового рішення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відсутні будь-які підстави для задоволення вимог [PERSON] щодо встановлення юридичного факту, в зв`язку з чим в задоволенні його заяви необхідно відмовити. Пунктом 8 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» передбачено, що рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку. Статтею 17 КАС України визначено юрисдикцію адміністративних судів, яка поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що захист своїх прав він має здійснювати в адміністративно-правовому порядку шляхом оскарження дій чи бездіяльності Комісії Командування Повітряних Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій військовослужбовців та працівників Повітряних Сил Збройних Сил України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed