Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя посилаючись на те, що 29 серпня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16.05.2013 року шлюб офіційно розірвано. 07.09.2006 року ним укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №39.29-50/403к з АКБСР «Укрсоцбанк» та 30.05.2007 року додаткова угода, за якими він отримав 75000 доларів США кредитних коштів на поточні потреби. За отримані кредитні кошти було придбано автомобіль «Nissan Almera classik D10», реєстраційний номер [NUMBER] та майно для салону краси, а саме: мийку «Ніагара» з кріслом «Кріптон»; крісло «Араміс»; підставку «Квадрат»; табурет майстра зі спинкою; стілець ICO (2 шт.); табурет без спинки ВГ; крісло «Престиж 50»; диван «Доміно»; крісло «Кріптон»; табурет майстра зі спинкою; підставку для манікюру; резинки для мийки (2 шт.); помічник АГС (3 шт.); стерилізатор УФ «Дефендер»; кушетку масажно-косметологічну; мийку «Ніагара»; косметичний комбайн мод S-5005 « 5-Function Beauty System»; косметологічний ультразвуковий апарат мод S-190 «Ultrasonic Scrubber»; косметологічний ультразвуковий апарат мод S-190 (2 шт.); косметологічний апарат мод S-901D «Dijital facoal sleamer»; пристосування мод. S-602S «Magnifying Lamp». Тому просив суд в порядку поділу майна подружжя виділити йому спірний автомобіль та майно для салону краси. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд в порядку поділу майна подружжя виділити [PERSON] автомобіль «Nissan Almera classik D10», реєстраційний номер [NUMBER] та майно для салону краси, а саме: мийку «Ніагара» з кріслом «Кріптон»; крісло «Араміс»; підставку «Квадрат»; табурет майстра зі спинкою; стілець ICO (2 шт.); табурет без спинки ВГ; крісло «Престиж 50»; диван «Доміно»; крісло «Кріптон»; табурет майстра зі спинкою; підставку для манікюру; резинки для мийки (2 шт.); помічник АГС (3 шт.); стерилізатор УФ «Дефендер»; кушетку масажно-косметологічну; мийку «Ніагара»; косметичний комбайн мод S-5005 « 5-Function Beauty System»; косметологічний ультразвуковий апарат мод S-190 «Ultrasonic Scrubber»; косметологічний ультразвуковий апарат мод S-190 (2 шт.); косметологічний апарат мод S-901D «Dijital facoal sleamer»; пристосування мод. S-602S «Magnifying Lamp». Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що твердження позивача про припинення шлюбних відносин з липня 2012 року не відповідають дійсності, оскільки навіть після офіційного розірвання шлюбу, сторони проживають однією сім'є в одній квартирі та ведуть спільне господарство. Грошові кошти, отримані одним з подружжя за кредитним договором, укладеним в інтересах сім'ї, слід вважати спільними коштами подружжя. У разі задоволення позову, суд має вирішити питання про компенсацію відповідачу рівно половини виплаченої банку суми за погашення кредиту, яка була виплачена виключно з сімейного бюджету сторін. Крім того, абсолютно все обладнання, яке зазначено в позовній заяві придатне виключно для надання послуг педикюру та манікюру, це вказує на те, що послуги цього салону здійснюються у більшій мірі завдяки праці саме відповідача і її доля у його функціонуванні є більш значимою. Щодо спірного автомобіля, то він придбавався значно пізніше, ніж позивачем було отримано кредит, що також підтверджує факт придбання автомобіля за спільні кошти подружжя. А тому суд має вирішити питання про компенсацію відповідачу половини суми, витраченої з сімейного бюджету на придбання автомобіля в сумі 71798 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб 29 серпня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.14). Статтею 69 Сімейного кодексу України передбачено, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Як роз`яснено в п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Наполягаючи на задоволенні позову позивач пояснив, що 07.09.2006 року ним укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №39.29-50/403к з АКБСР «Укрсоцбанк» та 30.05.2007 року додаткова угода, за якими він отримав 75000 доларів США кредитних коштів, які були витрачені на придбання ним 08.11.2010 року автомобіля «Nissan Almera classik D10». Кредит було надано [PERSON] в 2006 році, а з акту передачі-приймання автомобіля від 08 листопада 2010 року вбачається, що автомобіль «Nissan Almera classik D10» був придбаний [PERSON] за договором №КНЧ-767 від 05.11.2010 року (а.с.16). В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «Nissan Almera classik D10» вказано, що він отриманий в кредит ПАТ «ІНДЕКС-БАНК» (а.с.17). На виконання ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано жодного доказу та не доведено, що грошові кошти отримані за кредитним договором частково пішли на придбання спірного автомобіля. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, куди були витрачені подружжям грошові кошти за укладеним кредитним договором та додатковою угодою. В судовому засіданні достовірно встановлено, що за час сумісного проживання у власність подружжя набуто автомобіль «Nissan Almera classik D10», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.17) та майно для салону краси, а саме: мийку «Ніагара» з кріслом «Кріптон»; крісло «Араміс»; підставку «Квадрат»; табурет майстра зі спинкою; стілець ICO (2 шт.); табурет без спинки ВГ; крісло «Престиж 50»; диван «Доміно»; крісло «Кріптон»; табурет майстра зі спинкою; підставку для манікюру; резинки для мийки (2 шт.); помічник АГС (3 шт.); стерилізатор УФ «Дефендер»; кушетку масажно-косметологічну; мийку «Ніагара»; косметичний комбайн мод S-5005 « 5-Function Beauty System»; косметологічний ультразвуковий апарат мод S-190 «Ultrasonic Scrubber»; косметологічний ультразвуковий апарат мод S-190 (2 шт.); косметологічний апарат мод S-901D «Dijital facoal sleamer»; пристосування мод. S-602S «Magnifying Lamp». Вимог про поділ зобов'язань за кредитним договором №39.29-50/403к укладеним між [PERSON] та АКБСР «Укрсоцбанк» (а.с.21-24) та додатковою угодою №1 укладеною 30.05.2007 року (а.с.25-26) сторонами не ставиться. Тому, враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України, суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та вважає, що поділу підлягають автомобіль «Nissan Almera classik D10» та майно для салону краси. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, погляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ним. Згідно зі ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо виділу позивачу в порядку поділу майна подружжя автомобіля «Nissan Almera classik D10» та майна для салону краси, але просила суд в разі задоволення позову вирішити питання про стягнення з позивача на її користь компенсації половини вартості майна, яке виділяється позивачу. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 358 Цивільного кодексу України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно зі ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його части у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Частиною 3 ст. 370 Цивільного кодексу України визначено, що виділ частки із майна, і є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Статтею 364 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Так, відповідно до видаткової накладної № 779 від 08 листопада 2010 року, автомобіль марки «Nissan Almera classik D10», реєстраційний номер [NUMBER] був придбаний за 143596 грн. В судовому засіданні сторони погодились, що вартість автомобіля «Nissan Almera classik D10» становить 143596 грн., а вартість майна для салону краси становить 26555 грн. з них: мийка «Ніагара» з кріслом «Кріптон» - 3000 грн.; крісло «Араміс» - 1230 грн.; підставка «Квадрат» - 525 грн.; табурет майстра зі спинкою - 300 грн.; стілець ICO (2 шт.) - 300 грн.; табурет без спинки ВГ - 570 грн.; крісло «Престиж 50» - 375 грн.; диван «Доміно» - 1900 грн.; крісло «Кріптон» - 600 грн.; табурет майстра зі спинкою - 570 грн.; підставка для манікюру - 60 грн.; резинки для мийки (2 шт.) - 280 грн.; помічник АГС (3 шт.) - 2550 грн.; стерилізатор УФ «Дефендер» - 760 грн.; кушетка масажно-косметологічна - 1600 грн.; мийка «Ніагара» - 2670 грн.; косметологічний комбайн мод. S-5005 « 5-Function Beauty System» - 2535 грн.; косметологічний ультразвуковий апарат мод. S-190 «Ultrasonic Scrubber» - 3152 грн.; косметологічний ультразвуковий апарат мод. S-190(2 шт.) - 1104 грн.; косметологічний апарат мод. S-901D «Dijital facoal sleamer» - 1876 грн.; пристосування мод. S-602S «Magnifying Lamp» - 598 грн. Таким чином, в судовому засіданні сторонами не оспорювався той факт, що вартість спільно нажитого майна подружжя становить 170151 грн., а тому грошова компенсація вартості 1/2 частини автомобіля марки «Nissan Almera classik D10», реєстраційний номер [NUMBER] та 1/2 частини майна для салону краси на користь відповідача складає 85075 грн. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial