Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

В позові [PERSON] вказала, що з відповідачем вона проживала однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2002 року до 24 березня 2006 року. В шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач спільно не проживають і спільним побутом не були пов'язані. Дитина сторін проживає разом з позивачем, стосовно чого відповідач не заперечував, та знаходиться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться розвитком та станом здоров'я дитини, не спілкується з нею. На сьогоднішній день дитині 12 років. Вона не має до відповідача ніяких почуттів, в спілкуванні донька не питає позивача про батька. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, у позивача з донькою склались усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Позивач займається вихованням доньки сама. Позивач зазначає, що відповідач притягувався до кримінальної відповідальності, зловживає спиртними напоями, веде нездоровий спосіб життя. Позивачем ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні дитини з батьком. Враховуючи викладене, позивач просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Василівської державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.п.15,16, 18 постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, при розгляді справ за позовами про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ст.164 СК України, особа, яка подала такий позов, повинна довести, що батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батько повинен довести, що він належним чином виконує свої батьківські обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області від 16 березня 2018 року, станом на 28 лютого 2018 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] становить 64 382 грн. 41 коп.. (а.с.11). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №1903/06 від 15 серпня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району запорізької області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з нею за зазначеною адресою зареєстрована донька [PERSON], [INFO] (а.с.12). Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області №1500 від 15 серпня 2018 року, зі слів колишньої дружини [PERSON], [PERSON] тривалий час мешкає окремо, про виховання та здоров'я доньки [PERSON] не цікавиться, аліменти не сплачує (а.с.14). Згідно характеристики на ученицю 7-А класу від 17 серпня 2018 року, донька сторін -[PERSON] навчається в КЗ «Степногірська ЗОШ I-III ступенів» Василівської районної ради Запорізької області. Вихованням доньки займається мати - [PERSON], яка бере активну участь у шкільному житті доньки. Батько дитини, [PERSON], у школі не з'являвся, на зв'язок із класним керівником не виходив, життям та досягненнями доньки не цікавився (а.с. 32). Згідно висновку Василівської районної державної адміністрації Запорізької області від 18 жовтня 2018 року за № 01-33/1375, на комісії з питань захисту прав дитини відбулася бесіда з малолітньою [PERSON], яка повідомила, що вона майже не спілкується з батьком, бачить його у нетверезому стані. Батько їй не телефонує, не відвідує за місцем проживання та навчання. Підтримала бажання матері позбавити батьківських прав [PERSON] Орган опіки та піклування Василівської РДА Запорізької області, вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] (а.с. 46-47). Відповідно до ч. 8 та ч.9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 6 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої із заявою Верховною Радою України Законом № 69-У від 03.08.2006 передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи він має достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб'єктів батьківської відповідальності. Стаття 18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-Х11 від 27.02.1991, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст.27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 151 СК України, стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» надає батькам переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і одночасно зобов'язує повністю бути відповідальним за виховання дітей, піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. Стаття 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на встановлення судом ухилення відповідача [PERSON] від обов'язку утримання та виховання доньки, визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо його дитини - [PERSON], [INFO]. Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачу у справі про його право, відповідно до ст.ст.168, 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved