Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13.03.2013 року у міській мерії Ілінг, Нью [PERSON], округ [PERSON], [PERSON] Ілінг. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, у звязку із зрадою відповідачки сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство , сторони спору, позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно. В підготовче судове засідання позивач не зявився, однак його направив письмову заяву в якій позов підтримує та просить розглядати спір за власної відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, направив письмову заяву про розгляд провадження за власної відсутності, вимогу про розірвання шлюбу не заперечує. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Позивач [PERSON] є громадянином України, а відповідачка [PERSON] громадянкою Литовської республіки, що стверджується витягом з паспорта серії LTU код 22983444. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Великій [PERSON] 13.03.2013 року у міській мерії Ілінг, Нью [PERSON], округ [PERSON], [PERSON] Ілінг, що стверджується посвідченою копією актового запису про одруження TL 515944, в перекладі на державну мову. Законом № 240/94-ВР від 10.11.1994р. державою Україна було ратифіковано Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. У відповідності до вказаної Конвенції, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Більше того, частиною 2 ст. 29 Конвенції визначено: по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної Сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один із подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на територіях яких проживає подружжя. Таким чином, Конвенція привертає увагу до норм національного законодавства у відповідності до якого (ч.2 ст. 104 СК України) «шлюб анулюється у результаті його розірвання». Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приймає: -письмові пояснення позивача про те, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, у звязку із зрадою відповідачки сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, -визнання відповідачкою позову. Клопотань про надання строку на примирення сторонами спору не заявлено. Відтак суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, як такий, збереження якого суперечитиме інтересам сторін спору. Згідно частини третьої ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення в випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved