Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

В серпні 2015 р. [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна. Вказував на те, що проживав з відповідачкою однією сім?єю, без реєстрації шлюбу з вересня 1997 р. до кінця червня 2015 р. В них є син [PERSON], 2001 р.н. В період спільного проживання, за спільні кошти, сторонами було придбано квартиру [ADDRESS]. Право власності на вищезазначене майно зареєстроване за відповідачкою [PERSON], однак оскільки квартира була придбана сторонами за спільні кошти в період сумісного проживання позивач вважає, що дана квартира є спільним майном. На підставі викладеного [PERSON]. просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] В судовому засіданні позивач заявлені вимоги зменшив. Оскільки право власності на квартиру зареєстровано за відповідачкою та їх сином в рівних частках, вважає, що частки його та відповідачки є рівними та просив визнати за ним право власності на ? частку квартири в порядку розділу спільної сумісної власності.. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з?явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з вересня 1997 р. по червень 2015 р. , вели спільне господарство. [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. 07.10.2002 р., між відповідачкою [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], та [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений ПН ММНО Поліщук Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 3538. Вказана квартира була придбана за спільні кошти сторін, проте, згідно домовленості між ними, зареєстровано було право власності за відповідачкою та сином. С червня 2015 року сторони припинили спільне проживання, при цьому позивач був вимушений мешкати окремо, через що вважає, що його права порушені відповідачем. Згідно ст.112 ЦК України (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток або без визначення часток. Відповідно до ст.113 ЦК України (ред.1963 р.) володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Згідно ст.ст.16,17 Закону України «Про власність» спільною сумісною власністю громадян є майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї . Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створені спільної власності. Частка учасника спільної власності визначається при поділі майна. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. Отже, суд вважає, що з урахуванням домовленості сторін щодо частки сина у спільній часткові власності на квартиру, інша частка є спільною для сторін у справі та складає по ? частині кожному. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved