Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2002 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Спільне життя між ними не склалось. Під час спільного проживання між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до того, що з травня 2014 року вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків. Від надання терміну для примирення відмовилась. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Крім того, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не приймає участі у їх утриманні та вихованні. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2002 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданим 02 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 02 серпня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 2002 року 08 місяця 02 числа зроблено запис за №890. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 17 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2005 року травня місяця 17 числа зроблено відповідний актовий запис за №992 Батьками записані [PERSON] та [PERSON]; та свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 19 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2010 року липня місяця 19 числа зроблено відповідний актовий запис №1814. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Як було встановлено в судовому засіданні сторони по справі проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, позивач втратила до відповідача почуття любові. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від надання терміну для примирення позивач в судовому засіданні відмовилась. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, позивач втратила до відповідача почуття любові, від надання терміну для примирення позивач відмовилась, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітньої дитини позивачу не надає, працездатний, будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог відповідач суду не надав, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved