Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

В серпні 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач вказує, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 23.01.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 21243,18 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Відповідач надає банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ « ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір , підтверджується підписом у заяві. Станом на 12.07.2016 року позичальник [PERSON] має заборгованість в сумі 20915,28 грн. Оскільки відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобовязання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість в розмірі 20915,28 грн. за кредитним договором б/н від 23 січня 2015 року в примусовому порядку та покласти на відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з?явився , згідно поданої на адресу суду письмової заяви , просить справу розглядати у відсутність представника, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПК України, повідомлена про час і місце судового засідання, в судове засідання не зявилася . Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Беручи до уваги процесуальну позицію позивача по справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] , 23 січня 2015 року уклала договір б/н з ПАТ КБ „ ПриватБанк„ ( юридична адреса : м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50), за яким отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, кредитний договір складається з заяви позичальника [PERSON], умов та правил надання банківських послуг. [PERSON] взяла на себе за кредитним договором зобовязання та у встановлені терміни добровільно не виконала і кошти позичальнику не повернула. Станом на 12.07.2016 року позичальник [PERSON] має заборгованість по сплаті кредиту в сумі 20915,28 грн., яка складається з наступного : 16176,80 грн. заборгованість за кредитом; 2086,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 682,42 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1969,35 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязуються надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71(позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що відповідач не повертає кредитодавцю позику у порядку і у строки, відповідно до укладеного між ними кредитного договору , позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати ( а.с.- 1). Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved