Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

В серпні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи Запорізька районна державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування та з урахування уточнень просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Григорівка, вул. Зелена, 15, а саме: житловий будинок літ. «А», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б1», сарай літ. «В», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральню літ. «Ж», погріб літ. «пг», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, колодязь № 3, паркан № 4. В обґрунтування позову зазначила, що 01.12.2014 р. померла її мати [PERSON]. Після неї залишилось спадкове майно у вигляді двох земельних ділянок та житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: вул. Зелена, 15, с.\~Григорівка Запорізького району Запорізької області. Посилається на те, що вона є спадкоємцем першої черги. 13.08.2015 р. отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок не може отримати у звязку з тим, що втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] до суду не зявилась. Через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява від 07.12.2015 р. з проханням розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Заперечень на позов відповідачем не подано. Повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилась. У заяві від 07.10.2015 р. № 1916/02-14 просила розглядати за їх відсутності. Повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа Реєстраційна служба Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявилась, пояснень по суті позову позов не подала. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. На підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 72, виданого виконавчим комітетом Запорізької районної ради народних депутатів трудящихся Запорізького району Запорізької області 17.07.1991 р. [PERSON] належав житловий будинок № 15 по вул. Зеленій в с. Григорівка. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 313580 [PERSON] померла 01.12.2014 р. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 132745 [PERSON] є матірю [PERSON] позивача у справі. За змістом свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 450835 [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище «Абакуменко». З копії спадкової справи вбачається, що заповітом від 15.09.2008 р. [PERSON] заповіла все своє майно онукам: [PERSON] та [PERSON] Заявою від 15.04.2015 р. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] Заявою від 16.04.2015 р. [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] Заявою від 15.04.2015 р. [PERSON] прийняла спадщину за законом як спадкоємець першої черги. Тринадцятого серпня 2015 року [PERSON] державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану по вул. Зеленій, 15, в с.\~Григорівка Запорізького району Запорізької області, площею 0,27 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 024140, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 371, а також свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області площею 4,33 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗП № 016627. Постановою завідувача Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори №\~1797/02-31 від 16.09.2015 року представнику позивача відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки [PERSON] право власності на спірний житловий будинок за життя набула правомірно, відтак він увійшов до спадкової маси. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка є донькою [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги. Позивачка прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно технічного паспорту, складеного станом на 13.10.2015 р. домоволодіння, розташоване за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Григорівка, вул. Зелена, 15, складається з: житловий будинок літ. «А», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Б1», сарай літ. «В», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральню літ. «Ж», погріб літ. «пг», паркан № 1, ворота з хвірткою № 2, колодязь № 3, паркан № 4. Самовільних побудов немає. Матеріали справи містять також технічний паспорт, складений станом 03.10.1990\~р., який за змістом є аналогічним технічному паспорту складеному станом на 13.10.2015 р. З витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості щодо означеного житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 р., у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008\~р. №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала за законом майно, що належало спадкодавцю, у тому числі житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Григорівка, вул.\~Зелена, 15. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину, приймаючи до уваги, що у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до остаточного висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved