Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

В серпні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 28.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 50010374, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 100\~807,52 грн., що є еквівалентом 12396,40 доларів США на дату укладання договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW модель PoloSedan, рік випуску 2013, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Виконання зобовязання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу № 50010374 від 13.08.2013 року, за яким відповідач передав у заставу транспортний засіб марки VW модель PoloSedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1598 куб.см., рік випуску 2013, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 118597,08 грн. Відповідно до умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць, позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. З травня 2014 року відповідач почав порушувати свої зобовязання до договором щодо оплати щомісячних платежів, погоджених графіком погашення кредиту. Станом на 07 липня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за несплаченими платежами по кредиту складає 15118,08 грн. У звязку з систематичним невиконанням умов договору позивач 22.09.2014 року направив вимогу відповідачу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Загальна сума кредиту, яка підлягає поверненню, складає з урахуванням курсу долара на дату підготовки позову 24,840 грн. за 1 долар США 253\~450,22 грн. Згідно з умовами кредитного договору процентна ставка становить 9,9%, отже станом на дату подання позову плата за користування кредитом становить 43422,36 грн., загальна сума основного боргу зі сплати кредиту становить 312060,36 грн. Крім того, відповідно до п.5.6 договору, в тому випадку, якщо відповідач не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, вказаним в п.5.5 договору, відповідач доручив позивачеві здійснити від імені і за рахунок відповідача сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у звязку з виконанням даного доручення. Станом на момент подання позовної заяви позивачем було сплачені страхові платежі, які не компенсовані відповідачем, на суму 12661,31 грн. без ПДВ. Оскільки позивач є платником податку на додану вартість, йому має бути компенсована сума з урахуванням податку на додану вартість, а саме 15\~193,57 грн. Зазначену суму позивач вважає збитками. Крім того, за умовами договору, у випадку порушення відповідачем п.5.5 договору, відповідач має сплатити позивачу на його вимогу штраф у розмірі 15% суми кредиту, що складає 15121,13 грн. Також, у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в п.3.3 договору (з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачеві), відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 20% від суми кредиту, тобто 20161,50 грн. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України відповідач має сплатити позивачу 3% річних, що за розрахунками позивача складає 14\~034,33 грн., та інфляційні втрати, що складає 12236,82 грн. Також відповідач має відшкодувати позивачу витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 грн. В звязку з невиконанням умов договору, та з урахуванням вимог Закону України «Про заставу» на предмет застави має бути звернено стягнення на користь позивача. Заявою від 04.04.2017 року позивач збільшив позовні вимоги та вказав, що з урахуванням підвищення курсу долара США сума кредиту, яка підлягає поверненню, становить 274356,80 грн., розмір процентів за користування кредитом 65941,66 грн., отже загальна сума основного боргу зі сплати кредиту становить 355416,54 грн.; розмір збитків складає 20478,23 грн. з урахуванням ПДВ; штраф за порушення відповідачем вимог п.5.5 договору становить 15121,13 грн.; штраф за порушення вимог п.3.3 договору становить 20161,50 грн.; пеня відповідно до п.8.1 договору становить 4007,31 грн.; 3% річних 20910,78 грн.; інфляційні втрати 0 12453,16 грн.; витрати на правову допомогу 12000 грн., а всього заборгованість відповідача складає 448548,65 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості відповідача відповідно до кредитного договору № 50010374 від 28.08.2013 року на загальну суму 448548,65 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки VW модель PoloSedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1598 куб.см., рік випуску 2013, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], згідно договору застави транспортного засобу 50010374 від 13.08.2013 року, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість 118597,08 грн. згідно договору застави транспортного засобу 50010374 від 13.08.2013 року. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 28.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50010374, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 100\~807,52 грн., що є еквівалентом 12396,40 доларів США на дату укладання договору, строком на 60 місяців, з процентною ставкою 9,90%, для придбання автомобіля марки VW модель PoloSedan, рік випуску 2013, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору. Сторонами узгоджено графік погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору. Виконання зобовязання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу № 50010374 від 13.08.2013 року, за яким відповідач передав у заставу транспортний засіб марки VW модель PoloSedan, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1598 куб.см., рік випуску 2013, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 118597,08 грн. Відповідно до п.3.2.1 Загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць, позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. За твердженням позивача, яке не спростовано відповідачем, з травня 2014 року відповідач почав порушувати свої зобовязання до договором щодо оплати щомісячних платежів, погоджених графіком погашення кредиту. Остання оплата за кредитним договором здійснена за вересень 2014 року. Станом на 07 липня 2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за несплаченими платежами по кредиту складає 15118,08 грн. У звязку з систематичним невиконанням умов договору позивач 22.09.2014 року направив вимогу відповідачу за адресою, вказаною у кредитному договорі, щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Однак зазначена вимога повернута на адресу позивача в звязку з закінченням терміну зберігання. Загальна сума кредиту, яка підлягає поверненню, складає з урахуванням обмінного курсу валют станом на 13.03.2017 року 26,889 грн. за 1 долар США: 10203,31 х 26,889= 274\~356,80 грн. Згідно з умовами кредитного договору процентна ставка становить 9,9%, отже станом на дату подання заяви про збільшення позовних вимог плата за користування кредитом становить 274\~356,80 грн. х 9,9%х874 дн. (з 23.10.2014 по 14.03.2017)/360 = 65941,66 грн. Таким чином, загальна сума основного боргу зі сплати кредиту становить 15118,08 грн. + 274\~356,80 грн. + 65941,66 грн. = 355416,54 грн. Крім того, відповідно до п.5.6 договору, в тому випадку, якщо відповідач не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, вказаним в п.5.5 договору, відповідач доручив позивачеві здійснити від імені і за рахунок відповідача сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у звязку з виконанням даного доручення. Станом на момент подання заяви про збільшення позовних вимог позивачем було сплачені страхові платежі, які не компенсовані відповідачем, на суму 17065,19 грн. без ПДВ., що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до позовної заяви. Оскільки позивач є платником податку на додану вартість, йому має бути компенсована сума з урахуванням податку на додану вартість, а саме 20478,23 грн. Зазначена сума є збитками, відповідно до положень ст. 22 ЦК України, згідно частини 2 якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.3 ст. 22 ЦК України, Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Крім того, за умовами п.8.4 договору, у випадку порушення відповідачем п.5.5 договору, включаючи, але не обмежуючись випадками несплати відповідачем сум страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, відповідач має сплатити позивачу на його вимогу штраф у розмірі 15% суми кредиту. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Виходячи з того, що сума кредиту складає 100807,52 грн., 15% від цієї суми становить 15121,13 грн. Також, відповідно до п.8.2 договору, у разі порушення терміну повернення кредиту, визначеного в п.3.3 договору (з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачеві), відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 20% від суми кредиту. Виходячи з того, що сума кредиту складає 100807,52 грн., 20% від цієї суми становить 20161,50 грн. Відповідно до п.8.1 договору, у разі порушення відповідачем терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Позивач надав розрахунок пені станом на 14.03.2017 року, що складає 4007,31 грн. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач надав суду розрахунок 3% річних станом на 14.03.2017 року, що складає 20910,78 грн., та розрахунок інфляційних втрат станом на 14.03.2017 року, що складає 12453,16 грн. Суд перевірив правильність вказаних розрахунків та погодився з ними. Стосовно позовних вимог про стягнення понесених витрат на правову допомогу, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року, укладений з ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери», додаткову угоду № 224 до цього договору, акт № 888 від 14.07.2016 року, рахунок-фактуру, з яких вбачається, що ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» надав позивачу юридично-консультаційні послуги по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків на суму 10000 грн. Відповідно до платіжного доручення № 50009373 від 26.07.2016 року, позивач сплатив на користь ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» 10000 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню вказана сума з урахуванням ПДВ, оскільки позивач є платником податку на додану вартість, а всього в сумі 12000 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 448548,65 грн. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved