Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON], [PERSON] обласної ради, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] міської ради про визнання права користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що [PERSON] проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] у гуртожитку по вул. Р. Скалецького буд. 31 в м. Вінниці. З 1981 року по 2008 рік вона працювала в реанімаційному відділенні [PERSON] обласної лікарні ім. Пирогова. Відповідно до розпорядження [PERSON] обласної лікарні ім. Пирогова від 08.07.1981 року позивач [PERSON] була поселена у кімнату до гуртожитку по вул. Р. Скалецького, 31 в м. Вінниця. 22 серпня 2000 року [PERSON] було видано ордер на проживання у гуртожитку в кімнаті №54. Тобто позивачі проживають у даному гуртожитку 15 років, а саме в кімнаті №54. Починаючи з 2010 року ведеться робота по підготовці гуртожитку до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат. 20 червня 2013 року на сесії [PERSON] обласної Ряди було прийняте рішення про передачу гуртожитку в комунальну власність міста. Проте однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є і реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Але мешканці гуртожитку зареєстровані не до займаних кімнат, а тільки до будинку, тобто в адресі реєстрації місця проживання вказано лише м. Вінниця вул. Р. Скалецького 31, гуртожиток». На звернення, як мешканців гуртожитку до головного лікаря ВОКЛ ім. Пирогова провести перереєстрацію, отримували відмову оскільки перереєстрація не входить до компетенції ВОКЛ ім. Пирогова. Пізніше на звернення інших мешканців гуртожитку до Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури отримано відповідь про те, що дане питання розглядається виключно у судовому порядку. Окрім того, позивачами подано відповідний лист - запит до 1-го міського відділу м. Вінниці Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на що отримано усну відповідь відмову, про те що розгляд даного питання має відбуватись у судовому порядку. Частина мешканців вже зареєстрували місце проживання на підставі рішення Вінницького міського суду від 18.06.2015 року. З часу вселення це єдине житло позивачів, вони постійно проживають і користуються житловим приміщенням, беруть участь у витратах, повязаних з оплатою комунальних послуг за користування ним. Наведене змусило позивачів звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовну заяву підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в ній та просила суд позовну заяву задоволити. Представник відповідача [PERSON] обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] обласної ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], яка працювала в реанімаційному відділенні [PERSON] обласної лікарні ім. Пирогова проживає разом зі своїм чоловіком [PERSON] у гуртожитку в кімнаті № 54 по вул. Р. Скалецького буд. 31 в м. Вінниці, відповідно до розпорядження [PERSON] обласної лікарні ім. Пирогова від 08.07.1981 року. 22 серпня 2000 року [PERSON] було видано [PERSON] обласною лікарнею ім. Пирогова ордер № 6 від 20.03.2000 року на проживання у гуртожитку в кімнаті №54 по вул. Р. Скалецького буд. 31 в м. Вінниці. Як вбачається з матеріалів справи тривалий час проводиться робота по підготовці гуртожитку по вул. Р. Скалецького буд. 31 в м. Вінниці до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат їх мешканцями. 20 червня 2013 року на 16 сесії 6 скликання [PERSON] обласної Ряди було прийняте рішення № 569 про передачу гуртожиткупо вул. Р. Скалецького буд. 31 в м. Вінниці в комунальну власністьтериторіальної громади міста Вінниці. Проте однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є і реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Але мешканці гуртожитку, в тому числі позивачі, зареєстровані не до займаних кімнат, а тільки до вказаного будинку. Відповідно до ч.1, 3 ст.9 ЖК УРСР громадами мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право, зокрема, на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, на підставах, передбачених законом. Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер який є єдиною підставою для вселення. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, повязані з договором найму. Особи, які вселились до наймача житлового приміщення у встановленому ст. 65 ЖК України порядку, набувають рівне право користування житловим приміщенням. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що громадяни, на яких поширюються дія Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. Відповідно до положень\~ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень\~ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~та в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved