Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, треті особи [PERSON], [PERSON]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду позивач вказувала, що відповідно до договору про право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 06 серпня 1952 року, виданого згідно виписки з рішення Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих 15 квітня 1952 року за №471 в м. Одеса, який завірений нотаріусом Одеської Першої Державної Нотаріальної Контори [PERSON], [PERSON] було відведено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво площею 600 кв. м. в районі залізно-дорожнього селища по вул. Ульянова, №40, Запланований масив м. Одеси. 15 вересня 1988 року батько позивача [PERSON] помер. Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до майна померлого, однак їй було відмовлено через відсутність державної реєстрації житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Задніпровського,40 (колишня адреса: район Залізничного селища, вул. Ульянова,40, Запланований масив м. Одеси). У звязку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди згідно технічного паспорта, виготовленого КП БТІ та РОН станом на 25 жовтня 2012 року, реєстраційна справа №17531, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Задніпровського, 40, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилась, але від представника особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник Одеської міської ради у відкрите судове засідання не зявився, але від представника установи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилися, повідомлялися судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені і забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до договору про право побудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 06 серпня 1952 року, виданого згідно виписки з рішення Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих 15 квітня 1952 року за №471 в м. Одеса, який завірений нотаріусом Одеської Першої Державної Нотаріальної Контори [PERSON], [PERSON] було відведено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво площею 600 кв. м. в районі залізно-дорожнього селища по вул. Ульянова, №40, Запланований масив м. Одеси. 15 вересня 1988 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 вересня 1988 року, серії ІІІ №310727, виданим Відділом ЗАГС Жовтневого району м. Одеси. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №3-С-612 від 31 березня 1989 року, засвідченого державним нотаріусом Пятої державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем майна громадянина [PERSON] є його донька [PERSON], яка мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Ульянова, 40. Спадкове майно, стосовно якого видано вказане свідоцтво складається з грошових вкладів та сплати процентів, що зберігаються у філії 0269 центрального відділення ощадного банку 5374 міста Одеси за рахунками №0767, №04164, №1908, що належали померлому на підставі ощадних книжок, виданих вищевказаною філією ощадбанку 14 січня 1974 року, 25 квітня 1984 року, 16 травня 1969 року. Як вбачається з листа Пятої Одеської державної нотаріальної контори від 17 квітня 2012 року №591/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність державної реєстрації будинку №40 по вулиці Задніпровського, 40, Запланований масив м. Одеси. Крім того, згідно рішення від 22 липня 2016 року №30580888, ухваленого державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON], [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Одеса. вул. Задніпровського, 40, через відсутність державної реєстрації прав на нерухоме майно. Також, згідно листа від 31 березня 2016 року Департаментом комунальної власності Одеської міської ради було розглянуто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Задніпровського, 40, у власність [PERSON] та повідомлено [PERSON] про необхідність надання належним чином засвідчених копій правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зясовані судом обставини свідчать, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІV- ЖД №452082 позивач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON], та спадкоємцем першої черги померлого, наряду із доньками померлого [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, відповідно до матеріалів спадкової справи №97/89 від 15 березня 1989 року щодо майна померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від належних частин спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] на користь [PERSON] [PERSON] спадщину фактично прийняла, з заявою про відмову від спадщини до нотаріуса не зверталась. Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №17-754 від 14 серпня 2017 року, складеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністрерства юстиції України, стосовно будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса, вул.. Задніпровського,40, обєкт дослідження у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, що предявляються до житлових будинків. Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість відповідних вимог позивача і зумовлює наявність підстав для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та господарські споруди літера «А» загальною площею 79,9 кв.м.,житловою площею 42,00 кв.м., підсобна площа 37,9 кв.м., до якого входять «1» коридор площею 3,4 кв.м., «2» житлова кімната площею 9,3 кв.м., «3» житлова кімната площею 6,8 кв.м., «4» житлова кімната площею 19,6 кв.м., «5» житлова кімната площею 6,3 кв.м., «6» кладова площею 14,0 кв.м., «7»котельна площею 8,7 кв.м., «8» ванна кімната площею3,0 кв.м., «9» кухня площею 8,8 кв.м., згідно технічного паспорту, виготовленого КП БТІ та РОН станом на 25 жовтня 2012 року, реєстраційна справа № 17531, розташований за адресою: місто Одеса, вулиця Задніпровського, 40, будинок 40, загальною площею 607 кв.м., - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 15 вересня 1988 року. Згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Задовольняючи даний позов, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду в частині визнання права власності на нерухоме майно, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, підлягає обовязковій державній реєстрації та є підставою для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Outcome: approved