Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до КП «ЖКС «Черьомушки» про відшкодування витрат. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що [PERSON] постійно проживає в [INFO]. Дана квартира розташована на останньому поверсі будинку та неодноразово заливалась через дах під час атмосферних опадів, у звязку з чим за погодженням із КП «ЖКС «Черьомушки» позивач здійснила ремонт крівлі будинку на загальну суму 12050,00 гривень з урахуванням вартості робіт. Однак КП «ЖКС «Черьомушки» було визнано лише частину загальної суми витрат в розмірі 6050,00 гривень та погоджено включити дану суму в рахунок належних в подальшому до сплати від [PERSON] платежів на УДПТ. Однак з подібною позицією позивач не погодилась, у звязку з чим [PERSON] вважає, що відшкодовувати суму вартості ремонту, а також моральну шкоду повинно КП «ЖКС «Черьомушки» як особа, відповідальна за утримання будинку. Справа вже розглядалась судом. Так, згідно заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 20 жовтня 2016 року заявлений позов був задоволений частково. Але за заявою сторони відповідача КП «ЖКС «Черьмушки» ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 30 листопада 2016 року вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. При новому розгляду справи заявлені вимоги та правове обґрунтування позову не змінювались, [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь суму понесених витрат на ремонт крівлі у розмірі 12050,00 гривень, суму моральної шкоди в розмірі 20000,00 гривень та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від представника особи [PERSON] надійшла заява про підтримання вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст158 ЦПК України. Представник КП «ЖКС «Черьомушки» в судове засідання не зявилась, але від представника підприємства надійшла заява про часткове визнання заявлених вимог в частині відшкодування вартості будівельних матеріалів в розмірі 6050,00 гривень з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], [PERSON] постійно проживає та зареєстрована за даною адресою. 18 липня 2016 року комісією дільниці №3 КП «ЖКС «Черьомушки» складено дефектний акт, згідно якого крівля будинку №25 по вулиці Радісній в місті Одесі потребує ремонту, для якого необхідно матеріали: євроруберойд 12 шт., праймер 20 л. Вказані будівельні матеріали були придбані за кошти [PERSON], про що свідчить фотокопія товарного чека №153 від 28 липня 2016 року та накладної №153 від 28 липня 2016 року на загальну суму 6050,00 гривень. Разом з тим, представником позивача [PERSON] було оплачено вартість робіть з ремонту крівлі будинку на загальну суму 6000,00 гривень, про що свідчить розписка [PERSON] від 28 липня 2016 року. [PERSON] зверталась із заявою до директора КП «ЖКС «Черьомушки» про здійснення перерахунку витрачених коштів на ремонт крівлі в рахунок платежів на УБПТ. Але адміністрацією КП «ЖКС «Черьомушки» було погоджено лише 6050,00 гривень, про що свідчить заява [PERSON] із відповідними резолюціями. Як зазначає ст. 1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1209 ЦК України, продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини, а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару (результатів робіт, послуг). Згідно ст. 1210 ч.2 ЦК України, шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Спираючись на вказані обставини та норми цивільного закону, суд приходить до висновку, що шкода майну позивача [PERSON] та витрати на запобігання подальшому пошкодженню квартири були обумовлені бездіяльністю повноважних осіб КП «ЖКС «Черьомушки», яка полягла в неналежному утриманні крівлі будинку №25 по вулиці Радісній у місті Одесі. Відтак, суд дійшов висновку про стягненню з відповідача КП «ЖКС «Черьомушки» на користь позивача [PERSON] суму витрат на ремонт крівлі з урахуванням вартості робіт у розмірі 12050,00 гривень. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як розяснюють п.п. 3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року (в редакції від 27 лютого 2009 року), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже зважаючи на відповідні вимоги позивача суд визнає, що позивачу з боку КП «ЖКС «Черьомушки» дійсно було заподіяно певної моральної шкоди, але суму компенсації, яку заявила до стягнення [PERSON], суд вбачає надмірною. Спираючись на принцип виваженості, розумності і справедливості суд вважає обґрунтованим стягнути з КП «ЖКС «Черьомушки» на користь [PERSON] суму компенсації заподіяної моральної шкоди у розмірі 2000,00 гривень. Як наводить ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.. У звязку із задоволенням даного позову суд вважає обґрунтованим стягнути з КП «ЖКС «Черьомушки» на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме: суми оплаченого судового збору у розмірі 551,20 гривень. Як зобовязує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як чітко вказує ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У звязку з цим, в процесі розгляду даної цивільної справи суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення інших вимог сторони позивача та прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial