Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільскої області перебуває позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ј частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно ідо досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати ще за минулий час з 08.07.2017 року. На обґрунтування позову посилається на ту обставину, що рішенням суду було постановлено стягувати з відповідача на корить позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ј частки заробітку. Разом з тим із спливом часу змінилися обставини та законодавство. Оскільки дитина [PERSON], [INFO], перебуває під опікою позивача та перебуває на повному його утриманні, на думку позивача є усі підстави змінити розмір стягуваних аліментів привівши суму на вимог діючого законодавства. В судові засідання позивач не зявився, на адресу суду направив заяву змістом котрої позов підтримував, просить розглядати вимогу за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2012 року у справі №1915/2789/12, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. Додатковим рішенням від 29.10.2012 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ј частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку. Позивач зазначає, що [PERSON], [INFO], перебуває під опікою позивача та перебуває на повному його утриманні, на думку позивача є усі підстави змінити розмір стягуваних аліментів привівши суму на вимог діючого законодавства Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. За правилами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на ту обставину, що з дати присудження аліментів пройшов тривалий проміжок часу, дитина, котра перебуває під опікою позивача, росте і потребує більших коштів на утримання, а також законодавчою зміною гарантованого розміру стягуваних аліментів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в частині зміни стягуваних аліментів. Водначас суд вважає безпідставною вимогу про стягнення аліментів в збільшеному розмірі за минулий час - з 2017 року, оскільки позивачем належними, допустимими та достатніми доказами не доведено ухиляння відповідача від сплати уже визначених рішенням суду аліментів, в розумінні ст.. 191 СК України. Суд не бере до уваги приєднані до клопотання від 21.02.2019 року письмові документи - адже за правилами ст. 83 ЦПК України, позивачем докази подаються разом з позовною заявою, з котрою [PERSON] звернулася ще в листопаді 2018 року. Будь яких клопотань, в порядку ч.4 ст. 83 ЦПК України, про визначення судом додаткового строку на подання доказів, від позивача не надходило. Також відсутні докази скерування позивачем копій цих документів іншим учасникам справи. (ч. 9 ст.83 ЦПК України). З огляду на наведене суд вважає подані [PERSON] письмові докази з клопотанням від 22.01.2019 року, такими, що надані суду з порушенням процесуального закону.

Outcome: partial