Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

в позові вказано, що рішенням Івано-Франківського міського суду присуджено стягнення з відповідача аліментів в сумі 550 гривень, однак їх не достатньо для утримання дитини, мінімального забезпечення задоволення потреб дитини. Тому позивачка просила збільшити розмір аліментів до 1000 гривень. Позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримуючи позовні вимоги. Відповідач подав заяву, за змістом якої просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечив щодо стягнення аліментів у збільшеному розмірі 1000 грн. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 10.06.2014 р. рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб сторін розірвано. 14.11.2014 р. рішенням Івано-Франківського міського суду присуджено стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина в сумі 550 гривень щомісячно. Відповідно до свідоцтва про народження №134655 25.07.2009 року у сторін спору народився син [PERSON]. Згідно довідки від 27.04.2016 року син сторін навчається в ПП ,,Перші Київські курси іноземних мов-22 з 01.09.2014 року; оплата за навчання складає 175 грн. Згідно довідки від 26.04.2016 року позивачка знаходиться на обліку в Департаменті соціальної політики та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Згідно довідки від 11.05.2016 року син сторін відвідує ДНЗ №11 ,,Пізнайко з оплатою за харчування 15 грн. за 1 день. Згідно довідки від 28.04.2016 року позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років з 26.01.2015 року. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п. 23 вказаної постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За приписами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При вирішенні спору щодо розміру аліментів їх мінімальний розмір відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В свою чергу відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. В ч.4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved