Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В позові [PERSON] зазначив, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2018 року належить ? частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Під час оформлення спадкових прав йому стало відомо, що на все його майно накладено арешт та заборону на відчуження, про що йому нічого не було відомо раніше. При видачі свідоцтва про право на спадщину після його померлої матері [PERSON] архівний запис про арешт майна автоматично внесено в Реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Харченко Ю.Г., про що зроблено запис про обтяження 25343274 (спеціальний розділ). На сьогоднішній день позивач не може вільно розпоряджатись своїм майном. Звернувшись до Василівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області з даного приводу, позивач отримав відповідь, що записи про обтяження були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі постанови Василівського районного відділу ДВС від 13 травня 2005 року Василівською державною нотаріальною конторою, яка на той час виконувала функції реєстратора. У зв'язку із закінченням термінів зберігання виконавчих проваджень, виконавче провадження знищене і тому немає можливості зняти арешт, позивачу було рекомендовано звернутись до суду. Згідно постанови від 13 травня 2005 року арешт був накладений в інтересах КП «Вогник» Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, яке у 2009 році припинило свою діяльність без правонаступництва. Враховуючи викладене, позивач вважає, що відсутні законні підстави для арешту його нерухомого майна, оскільки відсутнє будь-яке виконавче провадження, стягувач припинив свою діяльність, а накладений арешт на майно позивача не скасовано. На підставі зазначеного, позивач просить зняти арешт та заборону на відчуження всього нерухомого майна, що належить йому, накладеного постановою державного виконавця Василівського районного відділу ДВС про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 13 травня 2005 року при примусовому виконанні вимоги, реєстраційний номер обтяження 1993289 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження 25343276 (спеціальний розділ). В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, але надали суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача - Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про відсутність заперечень на позов. Представник третьої особи - Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2018року, реєстраційний номер №318, належить ? частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно повідомлення Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 03 квітня 2018 року №6451, надати інформацію, щодо надходження виконавчого документу у період з 2005 року не є можливим, оскільки відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274/5 від 25 грудня 2008 року Міністерством юстиції України, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів завершених виконавчих проваджень становить три роки, після чого вони підлягають знищенню (п.9.9), а тому позивачу було рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом (а.с.13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів №127707994 від 15 червня 2018 року, на підставі постанови АМ 157457, виданої 13 травня 2005 року, виданої Василівським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.8). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час на виконанні Василівського РВ ДВС ГУТУЮ в Запорізькій області відсутнє виконавче провадження відносно позивача [PERSON], а отже, перестали існувати підстави для арешту майна позивача, враховуючи конституційний принцип непорушності права власності особи, фактичне визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на належне йому на праві власності майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з вищевказаного рухомого майна.

Outcome: approved