overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не з'явився, проте надала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Згідно заяви відповідача від 08.07.2014 року він позов визнав, щодо його задоволення не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 19 листопада 2010 року зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 2668. Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не з'явився, проте надала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Згідно заяви відповідача від 08.07.2014 року він позов визнав, щодо його задоволення не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 28 квітня 2001 року зареєстровано Вишеньківською сільською радою Бориспільського району Київської області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 05. Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2010 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалось на теперішній час вона звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Разом із цим він має нормальний стан здоров`я, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2010 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, працездатним, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. на дитину на користь позивача. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2001 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалось. Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Разом із цим він має нормальний стан здоров`я, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2001 року. Від даного шлюбу вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, працездатним, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. на дитину на користь позивача. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що з 19 червня 2014 року вона розірвала подружні стосунки з відповідачем. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, в зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтави, сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с.3). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08.08.2014 року шлюб зареєстрований 07.08.1993 року у Полтавському міському Палаці шлюбів між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис за № 1553 розірвано. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], він зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 16 серпня 2011 року в Ягільницькій сільській раді. На даний час в суді перебуває справа про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач зовсім не цікавиться дитиною, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, пояснив, що ніколи не ухилявся від виконання батьківських обов'язків, утримував та виховував сина. На даний час він не може сплачувати аліменти в такому розмірі, який просить позивачка, оскільки немає постійної роботи. За таких обставин просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2011 року, який зареєстрували в Ягільницькій сільській раді Тернопільської області. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки, [PERSON] коштів на утримання сина не дає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або твердій сумі. Згідно з ч. 1. ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, який немає постійної роботи, є особою молодого віку, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання сина [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого в них народилася дочка, [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, ухиляється від обов'язку утримувати дітей матеріально, добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей не бажає. Діти перебувають на утриманні і вихованні позивачки. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття, тому покликаючись на викладене позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, вказує, що він не працює, матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 500 гривень на кожну дитину, спроможний сплачувати в розмірі 700 гривень на двох дітей. Вислухавши сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11. 2007 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] та згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] є батьками [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, здійснює доглядом за дітьми. Відповідач не має постійного місця праці, а відтак його доход встановити є неможливим. Він не є інвалідом, не має зобов'язань по сплаті аліментів на інших дітей, непрацездатну дружину, непрацездатних батьків. Згідно довідки №581 від 18.08.2014 року Ягільницької сільської ради Чортківського району, позивачка [PERSON] спільно з дітьми сином [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивачки та дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину, враховуючи, що такий розмір буде відповідати матеріальному становищу відповідача, та не буде перевищувати розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, які перебувають на утриманні позивачки, яка не працює.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, щомісяця та до повноліття дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісяця та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснила, що відповідач працює, інших дітей на утриманні не має, а тому зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив, що він надає матеріальну допомогу своїм дітям, а тому стягнення з нього аліментів вважає недоцільним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які відповідно до довідки про склад сім'ї, що була видана вуличним комітетом 12 вересня 2014 року проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні було також встановлено, що відповідач [PERSON] працює в Знам'янській дирекції залізничних перевезень на посаді чергового по залізничній станції Мартинівська та отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, інших неповнолітніх або непрацездатних утриманців не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 з відповідача на користь бюджету Вознесенського району підлягають стягненню судовий збір у сумі 243, 60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, щомісяця та до повноліття дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка надала письмову заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження - а.с. 4). Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 18 серпня 2014 року, яка була видана головою вуличного комітету. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 з відповідача на користь бюджету Вознесенського району підлягають стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved