Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що 24 січня 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,1000 га., розташована по вул. Сокольській, 199 (до зміни найменування - Островського) в м. Вознесенську Миколаївської області, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері та частину її оформив, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо ділянки в зв'язку з тим, що спадкодавець за життя, успадкувавши спірну ділянку та отримавши свідоцтво про право на спадщину, не отримала Державний акт про право власності на землю та не зареєструвала право власності у встановленому порядку. Враховуючи вказані обставини [PERSON] просив в судовому порядку визнати за ним право власності на спірну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, проте від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі в судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, питання щодо задоволення позову залишила на розсуд суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 24 січня 2015 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 0,1000 га., розташована по вул. Сокольській, 199 (до зміни найменування - Островського) в м. Вознесенську Миколаївської області, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті матері та частину її оформив, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо ділянки в зв'язку з тим, що спадкодавець за життя, успадкувавши спірну ділянку та отримавши свідоцтво про право на спадщину, не отримала Державний акт про право власності на землю та не зареєструвала право власності у встановленому порядку. Однак факт належності спадкодавцю спірного майна повністю підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 квітня 2006 року, реєстр. №268 та іншими побічними доказами в своїй сукупності (а.с. 14-20, 22-30, 33-38). Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, належним чином прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його право підлягає захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved