Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

В Придніпровський районний суд м. Черкаси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить припинити право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], присудити з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну їй 1/3 частину вказаної квартири, у розмірі 89 500 грн. 00 коп., що становить ринкову вартість її частки та визнати за [PERSON], право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою квазаної вище. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона являється власницею 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8482 від 02 лютого 1995 року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому та свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 лютого 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори, [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3011065 від 07.03.2004 року. Співвласником 1/3 частини даної квартири являється [PERSON] ( відповідач), якій належить на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8482 від 02 лютого 1995 року, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому. На сьогоднішній день [PERSON] постійно мешкає в зазначеній квартирі, самостійно сплачує всі комунальні послуги, проводить поточні ремонти. Разом з тим відповідач по справі за вказаною адресою не проживає з 1995 року та не має жодного відношення і навіть не намагається сплачувати комунальні платежі не дивлячись на те, що за нею визнано право власності на відповідну частину вище зазначеної квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі та пояснив, що відповідач по справі забезпечена житлом та проживає за іншою адресою, жодних витрат по утриманню, належній їй частині квартири, не несе, за станом приміщення не стежить та взагалі не приймає ніякої участі в поточному ремонті, не говорячи про капітальний. Позивачка погоджується сплатити на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну їй 1/3 частину вказаної квартири, у розмірі 89 500 грн. 00 коп., що становить ринкову вартість її частки. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні достовірно встановлено позивач та відповідачі є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], 2/3 частки якої належить позивачу, а 1/3 , відповідно, - відповідачу. Вказана квартира є трикім\-натною, загальна площа якої 67.7 кв.м, а житлова - 43.1 кв.м, розташована на третьому поверсі багатоквартирного житлового будинку. Згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності про вартість об'єкту нерухомості від 30.03. 2013 р. ринкова вартість 1/3 частки квартири станом на 30 березня 2015 р. ста\-новить 89500.00 грн. Відповідно вартість 1/3 частини квартири складає 89 500 гривень. Із пояснень представника позивача встановлено, що позивач не проти сплатити відповідачу грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири, та перерахував ще до постановлення рішення вказану суму на депозитний рахунок суду. У силу положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визна\-чається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей ма\-ють рівні права. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, виходячи з конфігурації квартири виділити реально 1/3 частку квартири з облаштуванням окремого виходу з технічної точки зору неможливо. Відповідач є власником 1/3 частини квартири, за вказаною адресою не проживає з 1995 року, не сплачує з цього часу і не сплачувала до цього, комунальні платежі за відповідну частину вище зазначеної квартири та не проявляє жодного інтересу до вказаного майна, в квартирі не появляється її технічним станом не цікавиться.. За таких обставин, суд вважає, що позивачка вимушена нести великі затрати на утримання в належному стані майна, яке їй фактично не належить, а тому право власності на частку майна, яке належить відповідачці по справі може бути припинено, бо її частка є незначною, а виплата їй грошової компенсації не спричинить істотної шкоди її інтересам та усуне перешкоди позивачці в користування спірною квартирою в повному об'ємі, як власнику майна. Позивачка внесла відповідні кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА В Черкаській області. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної частко\-вої власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої мате\-ріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Приймаючи таке рішення суд виходить ще й тих позицій, що відповідач по справі в Черкаській області не зареєстрована, місце проживання її невідоме, зі слів представника позивача може проживати в Російській федерації або в Білорусії, а тому суд не може з'ясувати думку відповідача про можливість сплати їй грошової компенсації. Проте оскільки не вирішення позовних вимог порушує принцип рівності прав співвласників, а правовий режим спільної часткової власності повинен враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних його учасників за рахунок інших. Така ж сама правова позиція висловлена у Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.02.2014 року у справі № 6-4цс14 та від 2 червня 2014 року № 6-68цс14 з яких вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні може бути припинено якщо це не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Оскільки таких обставини при розгляді справи не встановлено, а тому у суду є всі підстави вважати, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved