Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

В серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності за кожною на 1/2 частину житлового будинку № 7 по вул. Клубній в с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 1221486800:02:001:0103, та земельної ділянки площею 0,2534 га кадастровий номер 1221486800:02:001:0104, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 15 серпня 2012 року. Опікун неповнолітньої [PERSON] [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник Територіальної громади Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а тому зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 15 серпня 2012 року померла мати позивачів [PERSON], про що свідчить актовий запис № 1025 від 17 серпня 2012 року в свідоцтві про смерть серії 1-КИ № 474693 виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з житлового будинку № 7 по вул. Клубній в с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 1221486800:02:001:0103, та земельної ділянки площею 0,2534 га кадастровий номер 1221486800:02:001:0104. Заповіту [PERSON] не залишала. На підставі ст. 1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями першої черги та відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, [PERSON] через свого опікуна та [PERSON] звернулися у встановлений законом шестимісячний строк до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявами про прийняття спадщини та отримання свідоцтв. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності спадкодавцю [PERSON] спадкового майна, а саме: житлового будинку № 7 по вул. Клубній в с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 1221486800:02:001:0103, та земельної ділянки площею 0,2534 га кадастровий номер 1221486800:02:001:0104, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.29). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 вересня 2006 року виданого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 359-05, [PERSON] успадкувала майно після смерті батька [PERSON], що складається з: житлового будинку № 7 по вул. Клубній в с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, та земельної ділянки площею 5034 кв.м. (а.с.16). За часи свого життя, мати позивачів фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, однак у встановленому законом порядку не зареєструвала його на своє імя. Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. [PERSON] ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності за правовстановлюючими документами на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в с. Балівка № 7 по вул. Клубній Дніпропетровського району Дніпропетровської області у Бюро технічної інвентаризації, та в Управлінні Держземагентства у Дніпропетровському районі та не отримано Державний акт на право приватної власності на землю. [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» від 25 листопада 2005 року № 9068342 власником будинку за адресою: житлового будинку № 7 по вул. Клубній в с. Балівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області є [PERSON] (а.с.18). [PERSON] повідомлення Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі № 31-4030.41994/2-15 від 15 липня 2015 року, відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, зареєстроване право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: с. Балівка по вул. Клубній № 7 Дніпропетровського району Дніпропетровської області за [PERSON] (а.с.17). За положеннями статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового визначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За життя спадкодавець не зареєструвала належне їй право власності на спадкове майно, у звязку з чим позивачі не мають можливості скористатися належним їм правом на отримання спадщини. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право [PERSON] та [PERSON], вони не мають можливості оформити свої спадкові права, оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя не оформлено правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку та будинок. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. [PERSON] зі ст. 116, 131 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. [PERSON] з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. [PERSON] ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. [PERSON] ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, встановлено неможливість оформлення [PERSON] та [PERSON] спадкових прав на земельну ділянку та житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: в с. Балівка по вул. Клубній № 7 Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved