Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник - опікун [PERSON] , до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.09.2020 року позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник - опікун [PERSON] задоволено повністю, при цьому судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. 20.10.2020 року на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07.09.2020 року, відповідачем подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020 року справу №383/39/20 повернуто до Бобринецького районного суду Кіровоградської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в строк протягом 12 днів з дня отримання справи в суді, оскільки не вирішено питання про розподіл судових витрат. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ії неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 264 ч.1 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Встановлено, що при ухваленні рішення у даній справі питання щодо розподілу судових витрат не вирішено. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторонни стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторонни звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, при зверненні до суду з позовною заявою позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.2) ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, ставка судового збору за подачу фізичною особою позовної заяви не майнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840, 80 грн. Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю І групи (а.с. 17), натомість відповідач від сплати судового збору не звільнений. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору за задоволену вимогу немайнового характеру в розмірі 840 грн. 80 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Питання, про судові витрати у справі, не виходить за межі заявлених вимог та виникли до ухвалення судом рішення, а тому є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved