Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 50000 грн., судові витрати у справі у розмірі 2102 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 5000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.04.2017 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб Renault, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.04.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу АК/0002419929. АТ «СК «Інго» звернулося до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з вимогою сплатити в порядку суброгації кошти виплачені власнику автомобіля Renault, державний номерний знак [NUMBER] , який було застраховано за договором страхування (КАСКО) №250527570.16. 14.05.2020 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та АТ «СК «Інго» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. Оскільки дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу позивач отримав право вимоги стягнення компенсації виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача просить суд провести заочний розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] 07.03.2017 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АК/0002419929, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб «Volkswagen Jetta» державний номер [NUMBER] (а.с.7). 14.04.2017 року, тобто під час дії зазначеного вище полісу, [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen Jetta, державний номерний знак [NUMBER] по автошляху Харків-Київ-Довжанський на 3 км., не простежив за технічним станом транспортного засобу, що призвело до того, що під час руху сталося заклинення керма в автомобілі, внаслідок чого водій [PERSON] виїхав на полосу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Renault Dokker, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в зустрічному напрямку. Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.04.2017 року [PERSON] визнано винним за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.8). Відповідно до договору страхування №250527570.16 страховиком Renault Dokker, державний номерний знак [NUMBER] є ПрАТ «АСК ІНГО Україна», а страхувальником ТОВ «ОТП Лізинг» (а.с. 26-29). З приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди ТОВ «ОТП Лізинг», яке є власником Renault Dokker, державний номерний знак [NUMBER] , звернулося до АТ «СК «Інго» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.14-16). Розрахунок розміру страхового відшкодування здійснено на підставі акту огляду транспортного засобу за страховим полісом №250527570.16 від 14.04.2017 року (а.с.21) та рахунку-фактури, згідно якої вартість ремонтних робіт автомобіля Renault Dokker, державний номерний знак [NUMBER] складає 150562 грн. 97 коп. (а.с.22-25). ПрАТ «АСК «Інго Україна» було сплачено ТОВ «ОТП Лізинг» вартість ремонтних робіт автомобіля Renault Dokker, державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 150562 грн. 97 коп. 14.05.2020 року між АТ «СК «Інго» та ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, відповідно до якої, розрахунку страхового відшкодування в порядку суброгації та страхового акту №ЦВ/17/1498/1, ТДВ «СК «Альфа-Гарант» сплатила АТ «СК «Інго» 50000 грн. (а.с. 33-37). 04.06.2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на адресу [PERSON] направила регресну вимогу, відповідно до якої останній повинен був протягом 10 днів з моменту отримання вимоги сплатити ТДВ СК «Альфа-Гарант» збитки в розмірі 50000 грн. (а.с. 38). Відповідно до підпункту «г» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, що позивачем АТ «СК «Інго» було відшкодовано страхове відшкодування, що позивач звертався до відповідача з претензією про регресні вимоги на суму 50000 грн. та запропонував у добровільному порядку сплатити вказані кошти, що відповідачем вказані кошти позивачу відшкодовано не було, позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даної вимоги. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову. На підтвердження даних витрат представником позивача надано суду: - додаток до договору про надання правової допомоги, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 5000 грн.; - акт прийому-передачі від 11.11.2020 року; - детальний розрахунок та опис робіт від 11.11.2020 року; - платіжне доручення від 22.10.2020 року, яким ТДВ «СК «Альфа-Гарант» перерахувало 5000 грн.; -витяг з договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року; - ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Дослідивши надані докази, суд доходить висновку, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд також стягує витрати позивача на оплату судового збору в розмірі 2102 грн. Всього на користь позивача з відповідача суд стягує - 57102 грн.

Outcome: approved