Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 12.07.2016р. перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Акта-Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. № 3-12 № т. № 1). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. 12.09.2016р. було відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено до розгляду у судове засідання (а.с. № 114 т. № 1). 07.12.2016р. ухвалою суду (без виходу до нарадчої кімнати) було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровську міську раду. (а.с. № 205 т. № 1). Ухвалою суду від 22.02.2017р (без виходу до нарадчої кімнати) було замінено третю особу з Дніпропетровської міської ради на Дніпровську міську раду (а.с. № 254 т. № 1). Ухвалою суду від 22.02.2017р було задоволено клопотання сторони відповідачки та витребувано певні докази у сторони позивача (а.с. № 202, 255 т. № 1). Ухвала суду стороною позивача виконана шляхом надання 24.05.2017р. витребуваних документів та 11.10.2017р. додаткових пояснень та додаткових доказів (а.с. № 1-182, 226-257 т. № 2). В обґрунтування заявлених позовних вимог по тексту первісної позовної заяви представник позивача [PERSON], по тексту уточнених позовних вимог в редакції від 07.12.2016р. представник позивача [PERSON], по тексту уточнених позовних вимог в редакції від 04.10.207р. представник позивача [PERSON] посилалася на те, що відповідачка, уклавши договір пайової участі в будівництві № 1105/Б/100-к від 27.07.2005р. взяла на себе зобовязання і щодо укладення з позивачем договору про відшкодування витрат баласоутримувача, а також відшкодування балансоутримувачу всіх витрат за комунальне та експлуатаційне обслуговування ним будівлі, де розташовані приміщення відповідачки, між тим його не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р., яку просила стягнути судовим рішенням. Крім того, позивач посилався на те, що тарифи на теплову енергію встановлюються рішеннями виконкому ДМР, і вони них дотримуються, а що стосується тарифів на експлуатаційні витрати, то вони взагалі відносяться до вільних цін і не підлягають державному регулюванню. Стороною позивача двічі, а саме 07.12.2016р. та 04.10.2017р. були уточнені позовні вимоги (а.с. № 185-188 т. № 1 та а.с. № 201-203 т. № 2). Остаточною редакцією позовних вимог є редакція вимог від 04.10.2017р.. Представник позивача ТОВ «Акта-Сервіс» [PERSON] (діє на підставі довіреності від 15.05.2017р. а.с. № 224 т. № 2) в уточненій позовній заяві просила стягнути з відповідачки заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р. у розмірі 167\~800грн.33коп., суму інфляційних витрат у розмірі 10\~779грн.46коп., суму 3% річних у розмірі 3\~037грн.43коп. Представники позивача - [PERSON] та [PERSON] (діють на підставі довіреності від 15.05.2017р. та 14.07.2017р. а.с. № 34-37 т. № 3) 04.12.2017р. надали суду спільну заяву, в якій позовні вимоги за уточненим позовом від 04.10.2017р. підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, справу розглянути за їх відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 33 т. № 3). Сторона відповідачки позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивач немає права самостійно встановлювати розмір вартості наданих послуг, вірним вважають тариф 48,37грн. за кв.м. Крім того, з наданих позивачем документів неможливо встановити економічно обґрунтований тариф, оскільки розрахунки здійснено разом з іншими приміщеннями, які знаходяться у власності або ж обслуговуються позивачем, вважають, що позивачем використаний коефіцієнт 0,39 від загальних витрат не відповідає площі даної будівлі, розрахунок позивача, на їх думку, не відповідає Постанові КМУ від 01.06.2011р. № 869. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] (діє за довіреністю від 20.10.2016р. а.с. № 29-30 т. № 3) 04.12.2017р. також надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу 04.12.2017р. за її відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, проти позовних вимог в їх уточненій редакції заперечувала. Також просила по справі призначити судову економічну експертизу (а.с. № 28, 31-32 т. № 3). Представник Дніпровської міської ради [PERSON] (діє за довіреністю від 28.12.2016р. а.с. № 25 т. № 3) в судове засідання 04.12.2017р. не зявилась, про дату судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в справі є її особиста розписка від 11.10.2017р. (а.с. № 21 т. № 3), заяв про відкладення розгляду справи або про причини неявки суду не надала. Ухвалою суду від 04.12.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати) було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника третьої особи - Дніпровської міської ради (а.с. № 38 т. № 3).. Враховуючі\~ вищезазначені обставини та на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності\~ сторін (їх представників) та без фіксування\~ процесу технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З урахуванням того,що суду відома позиція сторони відповідачки щодо невизнання позовних вимог в редакції від 04.10.2017р. позовних вимог, суд розглянув цивільну справу на загальних засадах цивільного судочинства, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вивчивши позиції сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Акта-Сервіс» є балансоутримувачем комплексу „Мост Бізнес Центр, що розташований за адресою: м. Дніпро (раніше назва міста Дніпропетровськ), вул. Глінки, 2 на підставі договору дольової участі у будівництві № 1/М від 30.04.2007р., укладеного між ЗАТ „Акта, правонаступником якого є ПрАТ „Акта та ТОВ «Акта-Сервіс» ( а.с. № 22-26, 27-41 т. № 1). Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності позивача є комплексне обслуговування обєктів (код КВЕД 81.10), загальне прибирання будинків (код КВЕД 81.21.), постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код КВЕД 35.30), тобто позивач є повноважним та законним постачальником житлово-комунальних та експлуатаційних послуг комплексу Мост Бізнес Центр (а.с. № 85-90 т. № 1). Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником офісного приміщення поз. 7 другої черги громадських будівель багатофункціонального призначення в літ. Б-18 офісному центрі офісне приміщення № 7 поз. 1-21 (з/б панелі, пінобетон) на ХІ поверсі загальною площею 192,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпро (раніше назва міста Дніпропетровськ), вул. Глинки, буд. №2, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта [PERSON], виданого 09.06.2016р. за № 60995317, а також Договором пайової участі в будівництві № 1105/Б/100-к, укладеного 27.07.2005р. між ЗАТ «АКТА» та боржником (а.с. № 53-84 т. № 1 ). Відповідачка, уклавши договір пайової участі в будівництві № 1105/Б/100-к від 27.07.2005р. взяла на себе зобовязання і щодо укладення з позивачем договору про відшкодування витрат балансоутримувача, а також відшкодування балансоутримувачу всіх витрат за комунальне та експлуатаційне обслуговування ним будівлі, де розташовані приміщення відповідача (а.с. № 14-17 т. № 1).. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Отже, позивач взяв на себе зобовязання щодо належного комунального та експлуатаційного обслуговування будівлі та власників приміщень, розташованих в будівлі, а власники приміщень в свою чергу зобовязані укласти відповідних договір з постачальником таких послуг. Зокрема, відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг та оплата вартості таких послуг є обовязком, а не правом відповідачки. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України у справі №6-2951цс15, відповідно до якої споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. ТОВ «Акта-Сервіс» зобовязується відповідно до п. 2.2.1 Договору забезпечити нормальне функціонування та підтримання в робочому стані всіх систем забезпечення будівлі до приміщення, а також виконувати весь комплекс робіт, що вказані в Додатку № 2, які повязані з обслуговуванням та підтримкою місць загального користування будівлі та прибудинкової території, а саме експлуатаційні витрати на утримання нерухомого майна, інженерних мереж та механізмів включають в себе: обслуговування та поточний ремонт крівлі; поточний ремонт місць загального користування; обслуговування та поточний ремонт місць загального користування; обслуговування та поточний ремонт обладнання (ліфти, насосні станції, та інш.); обслуговування, сервіс та поточний ремонт системи вентиляції в місцях загального користування; обслуговування та поточний ремонт силового електрообладнання в місцях загального користування; обслуговування, сервіс та поточний ремонт системи пожежної безпеки в місцях загального користування; обслуговування та поточний ремонт зовнішнього підсвічування; електроенергія загальних зон (використовується для вентиляції місць загального користування, зовнішнього підсвічування, підсвічування сходів та холів, роботи ліфтів, насосної станції); витратні матеріали (лампи, стартери, придбання господарського інвентаря) для місць загального користування; вивезення твердих побутових відходів; дератизація та дезінсекція місць загального користування (щомісячно); прибирання місць загального користування (витратний матеріал та зарплата технічного персоналу); зовнішнє прибирання території (витратний матеріал та зарплата технічного персоналу); спеціальна одежа для технічного персоналу; обслуговування фасадів (2 рази на рік); утримання прибудинкової території (ремонтування зливостоків, прибирання снігу, листя, пуху та інш.); заробітна платня адміністративного та інженерно-технічного персоналу; охорона та адміністративний контроль місць загального користування та прибудинкової території будівлі; інші витрати, якщо обовязки по покриттю таких витрат переходять до Заявника, для цілей забезпечення належної експлуатації Будівлі (в тому числі для зручності відвідувачів), таким чином, щоб вона могла використовуватися та експлуатуватися відповідно до комерційного призначення. Тобто, вказані в додатку № 2 до договору про відшкодування витрат балансоутримувача послуги є структурою тарифу експлуатаційних витрат на утримання нерухомого майна за вказаним договором Станом на 01.10.2017р. у відповідачки є заборгованість перед позивачем за експлуатаційне обслуговування приміщення, починаючи з квітня 2016р. по серпень 2017р. у розмірі 167\~800 грн.33коп. (а.с. № 204 т. № 2). Так, позивачем відповідачці за експлуатаційні послуги були виставлені наступні рахунки (а.с. № 209-220 т. № 2): рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0416-220777 від 25.04.2016 року для оплати послуг за квітень 2016 року на суму 15\~606,49 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 6\~125,41 грн.; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0516-222017 від 27.05.2016 року для оплати послуг за травень 2016 року на суму 12\~890,61 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 6\~999,27 грн.; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0616-222824 від 30.06.2016 року для оплати послуг за червень 2016 року на суму 11\~823,85 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 7\~349,18 грн.; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0716-223532 від 26.07.2016 року для оплати послуг за липень 2016 року на суму 12\~512,41 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 8 058,75 грн.; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0816-224320 від 30.08.2016 року для оплати послуг за серпень 2016 року на суму 12\~880,15 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 8 426,49 грн.; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0916-225123 від 30.09.2016 року для оплати послуг за вересень 2016 року на суму 12\~632,29 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 2 732,29 грн.; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С1016-225811 від 31.10.2016 року для оплати послуг за жовтень 2016 року на суму 12\~006,97 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 2 106,97 грн.; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С1116-226641 від 29.11.2016 року для оплати послуг за листопад 2016 року на суму 12 439,51 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С1216-227393 від 27.12.2016 року для оплати послуг за грудень 2016 року на суму 12 930,37 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0117-228237 від 25.01.2017 року для оплати послуг за січень 2017 року на суму 13 750,09 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105МБЦ/С0217-229022 від 24.02.2017 року для оплати послуг за лютий 2017 року на суму 13 724,00 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0317-229837 від 25.03.2017 року для оплати послуг за березень 2017 року на суму 12 489,73 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0417-230786 від 25.04.2017 року для оплати послуг за квітень 2017 року на суму 12 154,39 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0517-232564 від 24.05.2017 року для оплати послуг за травень 2017 року на суму 11 645,71 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0617-234533 від 22.06.2017 року для оплати послуг за червень 2017 року на суму 11 968,09 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0717-236650 від 24.07.2017 року для оплати послуг за липень 2017 року на суму 12 185,17 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1105/МБЦ/С0817-238016 від 21.08.2017 року для оплати послуг за серпень 2017 року на суму 12 714,91 грн., що не сплачена в повному обсязі. Надання позивачем відповідачці вказаних рахунків підтверджується реєстрами видачі рахунків за квітень 2016р. березень 2017р. та доказами поштових відправлень рахунків за квітень серпень 2017р. (а.с. №221-223 т. № 2) Вказані рахунки мали бути сплачені протягом 5 банківських днів, між тим відповідачка їх не сплатила. Отже, заборгованість відповідачки перед позивачем за надані у період квітень 2016р. серпень 2017р. житлово-експлуатаційні послуги становить 167\~800грн.33коп. (розрахунок заборгованості станом на 01.10.2017р. - а.с. № 204 т. № 2 ). Розмір інфляційних витрат за весь час прострочення оплати відповідачкою наданих послуг складає 10\~779грн.46коп. (розрахунок інфляційних витрат станом на 01.10.2017р. а.с. № 205 т. № 2) Розмір трьох відсотків річних від простроченої відповідачкою суми складає 3\~037грн.43коп. (розрахунок 3% річних станом на 01.10.2017р. а.с. № 206 т. № 2). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 615 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє вину сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Крім того, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 611 ЦК України, встановлює, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 322 ЦК України\~- власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власність зобов'язує. Тому власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном та здійснювати стосовно останнього будь-які дії, що не суперечать закону та публічному інтересу, але й мусить виконувати певні обов'язки, передбачені законом. Одним, з таких обов'язків власника є його обов'язок утримувати майно, що йому належить. Це означає, що він має нести всі витрати, необхідні для збереженості майна, тобто його утримання. А зобов'язання, згідно ч. 2 ст.\~509, ст.\~526 ЦК України, споживач має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ТОВ «Акта-Сервіс» до [PERSON] (третя особа Дніпровська міська рада) про стягнення заборгованості та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016р. по 01.07.2017р. у розмірі 167\~800грн.33коп., суму інфляційних витрат у розмірі 10\~779грн.46коп., суму 3% річних у розмірі 3\~037грн.43коп. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заперечення сторони відповідачки стосовно того, що позивач неправомірно самостійно визначає розмір вартості наданих послуг, суд оцінює критично з огляду на те, що матеріали цивільної справи містять відповідь Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за № 7/5913 від 31.05.2017р., з якої вбачається, що ціни на житлово-комунальні послуги, які надаються ТОВ «Акта-Сервіс» власникам нежитлових приміщень у нежитловому будинку щодо забезпечення функціонування систем забезпечення будинку, здійснення постачання приміщенням комунальних ресурсів, надання експлуатаційних послуг з утримання будинку( відшкодування витрат балансоутримувача) відносяться до вільних цін і не підлягають державному регулюванню (а.с. № 191-192 т. № 2). Заперечення сторони відповідачки стосовно того, що складова тарифів є необґрунтовано завищеною (перелік експлуатаційних витрат на утримання нерухомого майна, експлуатаційні витрати для вежі Ж, тощо - а.с. № 220-221 т. № 1), суд не приймає до уваги, оскільки позивачем на ухвалу суду від 22.02.2017р. надані докази, що долучені до матеріалів справи 24.05.2017р. та 11.10.2017р., а саме зведені таблиці експлуатаційних витрат для вежі «Ж» за квітень листопад 2016р.; копії штатного розкладу за квітень листопад 2016р.; копії відомостей на перерахування заробітної плати та інших виплат за квітень листопад 2016р.; копії відомостей на виплату грошей (з каси) за квітень листопад 2016р.; копії звітів про суми нарахованої заробітної плати (квитанції про реєстрацію звітів, таблиці 1 «Нарахування єдиного внеску», таблиці 6 «відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам») за квітень листопад 2016р.; Оборотно-сальдові відомості по рахунку 10 за квітень листопад 2016р. (основні засоби); оборотно-сальдові відомості по рахунку 131 за квітень листопад 2016р. (амортизаційні відрахування); копії Договору № 09-01/ТО-2014 від 15.08.2004р., укладеного з ФОП [PERSON] та актів виконаних робіт за квітень листопад 2016р.; копії Договору № 261-С від 01.02.2016р., укладеного з ТОВ «Південно-східна будівельна компанія», та актів виконаних робіт за квітень листопад 2016р.; помісячний розрахунок витрат поточного ремонту вежі «Ж» за квітень-листопад 2016р.; платіжні доручення щодо сплати податку на нерухоме майно, екологічного податку за викиди стаціонарними джерелами забруднення, рентної плати за спеціальне використання води; інформація щодо розрахунків прибутку та ПДВ; розрахунки витрат на електропостачання обладнання загальних зон «Мост Бізнес центр», опалення загальних зон та кондиціювання загальних зон за квітень листопад 2016р.; платіжні доручення щодо сплати відшкодування комунальних витрат за квітень листопад 2016р.; деталізований штатний розпис позивача за квітень 2016р. з виділенням штатних одиниць та їх окладів; відомості з амортизації ОЗ (бухгалтерський облік) за квітень листопад 2016р.; оборотно-сальдові відомості по рахунку 131 (знос основних засобів) за квітень листопад 2016р. з виділенням амортизаційних нарахувань на підлогомиючі машини та пилососи; копія Генерального договору добровільного страхування майна та добровільного страхування від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ № 21.16380.03 від 01.06.2016р., які спростовують ці заперечення (а.с. № 255 т. № 1 та а.с. № 1-182, 226-257 т. № 2). Правильність тарифів, по яким здійснено нарахування позивачем платежів за теплову енергію підтверджується наданими представником третьої особи Дніпровської міської ради рішеннями виконкому ДМР № 825 від 26.12.2014р. „Про встановлення тарифів на теплову енергію ТОВ «Акта-Сервіс» та від № 4 від 06.01.2015р. „Про внесення змін до рішення виконкому ДМР № 825 від 26.12.2014р. з відповідними додатками (тарифи) (а.с. № 251-253 т. № 1). Ухвалою суду від 04.12.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати) суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи (а.с. № 31-32 т. № 3) з огляду на положення ч.1 ст. 143 ЦПК України. При прийняті такого рішення судом також враховано, що поставлені на вирішення експертизи питання з урахуванням відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за № 7/5913 від 31.05.2017р. (а.с. № 191-192 т. № 2), а також надані позивачем вище перелічені письмові докази (а.с. № 255 т. № 1 та а.с. № 1-182, 226-257 т. № 2), які будуть покладені в основу висновку про обґрунтованість тарифів, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Також судом було враховано, що призначення по справі судової економічної експертизи по справі, в якій достатньо доказів для прийняття правильного судового рішення в межах цивільно-правового спору, призведе тільки до затягування розгляду справи та порушення розумних строків, встановлених ст. 157 ЦПК України (справа знаходиться в провадженні суду з 12.07.2016р.). Клопотання про призначення судової економічної експертизи заявлено представником відповідачки тільки 04.12.2017р., що суд вважає недобросовісним користуванням процесуальними правами. 04.07.2016р. ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидової С.О. по справі № 201/9439/16ц було відмовлено ТОВ «Акта-Сервіс» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду з вказаними вимогами в позовному провадженні (а.с. № 13 т. №1), отже вимоги ст. 96 та ч. 3 ст. 118 ЦПК України позивачем у цій справі дотримані. За вищезазначеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 724грн.26коп. (181 617грн.х 1,5 % = 2 724грн.26коп.). Сума зайво сплаченого судового збору (позивачем замість 2 724грн.26коп. сплачено за двома квитанціями 2 748грн.63коп. а.с. № 2 т. № 1 та а.с. № 225 т. № 2) позивачу може буде повернута на підставі ст. 7 Закону України „Про судовий збір на підставі його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved