Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала вищевказана цивільна справа. 13 січня 2014 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення частки у спільному майні подружжя, визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності та стягнення грошової компенсації винесено рішення суду, яким частково задоволено позовні вимоги позивача. Вказаним рішенням вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 3629,20 грн. При цьому позивачем заявлялись позовні вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення частки спільного майна подружжя, визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності та стягнення грошової компенсації. Уточнення до позовної заяви подано позивачем до канцелярії суду 10.12.2013 року. Відповідно до матеріалів цивільної справи позивачем при подачі первісного та уточненого позову сплачено судового збору за вимоги майнового характеру - 3441 грн., за вимоги немайнового характеру - 188,20 грн. (квитанція від 15.03.2012 року). З огляду на часткове задоволення позовних вимог та стягнути на користь позивача з відповідача суму грошової компенсації, зазначені судові витрати в повному обсязі стягнуто з відповідача на користь позивача. Проте, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а за вимоги позовної заяви немайнового характеру - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Таким чином, судом встановлено неповне вирішення питання про розподіл судових витрат. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути питання про винесення додаткового рішення у відсутність сторін, оскільки їх неявка в судове засідання не є перешкодою за ч.3 ст.220 ЦПК України. Суд, що ухвалив рішення, відповідно до ст. 220 ЦПК України, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішив питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином законом визначений вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.2 4 ст.215 ЦПК України, рішення суду складається в тому числі з резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження. Судом встановлено, що первісний позов подано до канцелярії суду в березні 2012 року, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2012 рік», за вимоги немайнового характеру. Разом з тим, станом на 13.01.2014 року встановлено розмір ставки за вимоги немайнового характеру на рівні 243,60 грн. Таким чином, підлягає стягненню в дохід держави з відповідача судовий збір за вимоги немайнового характеру про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в сумі 730,80 грн., а з позивача на користь держави за вимоги про визначення частки спільного майна подружжя та встановлення факту прийняття спадщини, в задоволенні яких відмовлено в сумі 299 грн., з урахуванням сплаченої суми 188,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved