Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В серпні 2013 року ТОВ «Кей-Колект» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким солідарно стягнути з відповідачів на їх користь суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 11094568000 від 13 грудня 2006 року у розмірі 330 232,08 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 02 серпня 2013 року становить 2 836 487,50 грн., що складається з: заборгованості за сумою кредиту - 313 207,96 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 2 690 260,93 грн.; заборгованості по процентам - 17 024,12 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 146 226,57 грн., а також стягнути на їх користь судовий збір в розмірі 3441 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 13 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком інноваційний банк «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11094568000, за яким банк надав [PERSON] кредит у сумі 389243,00 швейцарських франків, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 12 грудня 2027 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 7,990% річних. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши кошти [PERSON] Зобов'язання за кредитним договором були забезпечені договором поруки укладеними між банком та відповідачем [PERSON] № 11094568000/П/1 від 13 грудня 2006 року та договором поруки укладеними між банком та відповідачем ТОВ «Українське Зовнішньоекономічне Агентство» № 11094568000/П/2 від 13 грудня 2006 року. Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки не виконували належним чином, у зв'язку з чим станом на 02 серпня 2013 року виникла заборгованість у розмірі 330232,08 швейцарських франків 08 сантимів, що за курсом НБУ становить 2 836 487,50 грн. 11 червня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 4 та Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги до боржника відповідно до ст. 1077 ЦК України. ТОВ «Кей-Колект» набув права вимагати погашення заборгованості за даним кредитним договором, також відповідно до п. 1.4 Договору факторингу одночасно з відступленням прав вимоги переходять усі права банку за всіма договорами забезпечення. Тому ТОВ «Кей-Колект» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. За клопотанням представника ТОВ «Кей-Колект», судом було здійснено заміну первісного відповідача ТОВ «Українське Зовнішньоекономічне агентство» на належного відповідача ТОВ «Юнайтед Вейз Агенція». В березні 2014 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом в якому просила визнати припиненим договір поруки № 11094568000/П/1 укладений між нею, [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» 13 грудня 2006 року у забезпечення зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11094568000 від 13 грудня 2006 року; судові витрати покласти на відповідачів. В вересні 2014 року відповідач ТОВ «Юнайтед Вейз Агенція» звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просив визнати припиненим договір поруки № 11094568000/П/2 укладений між ТОВ «Українське Зовнішньоекономічне агентство» та АКІБ «УкрСиббанк» 13 грудня 2006 року у забезпечення зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11094568000 від 13 грудня 2006 року; судові витрати покласти на відповідачів. Зустрічні позови [PERSON] та ТОВ «Юнайтед Вейз Агенція» є східними за своїм обґрунтуванням, в основу якого покладено посилання на пп. 1.3.1 та 9.2 Кредитного договору, згідно якими банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання обумовлених даними пунктами подій. Зазначили, що договір встановив порядок збільшення процентної ставки шляхом повідомлення позичальника про таке збільшення не пізніше 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки. А відповідно до пунктів 2.1 договорів поруки №11094568000/П/1 та №11094568000/П/2 від 13.12.2006 року, які є східними за своїми умовами, зазначається, що Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою при цьому встановлено візування (підпис) поручителем змін до основного договору або отримання його письмової згоди. Будь-яких згод на підняття процентної ставки, та ще й без додержання порядку її підняття, вони не надавали. Також вказали, що у зв'язку зі збільшенням процентної ставки за кредитним договором, їх поруки припинилися, адже жоден з наявних у матеріалах справи договорів поруки не містить можливості збільшення процентів без надання на це згоди поручителя, або ж хоча б без додаткового повідомлення про це. Просили задовольнити їх зустрічні позови. У судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» за довіреністю Габрусев В.М. позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. В задоволені зустрічних позовних вимог [PERSON] та ТОВ «Юнайтед Вейз Агенція» просив відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в березні 2014 року подав до суду заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» у повному обсязі (том № 1 а.с.185). Представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] та ТОВ «Юнайтед Вейз Агенція» просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Вейз Агенція» у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Зазначили, що позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» не визнають, а проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечують. Також вказали, що позовні вимоги за своїм зустрічним позовом підтримують в повному обсязі (том № 1 а.с.252). Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним банком інноваційний банк «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11094568000, згідно якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 389243,00 швейцарських франків, терміном з 13 грудня 2006 року по 12 грудня 2027 року, зі сплатою 7,990% річних (а.с.7-14). У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] передав у заставу банку - будинок загальною площею 240,5 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], який є його власністю. Згідно з п.1.3.1 Кредитного договору, за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 7,990% річних. Відповідно до п.7.3 Кредитного договору, відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, при порушенні позичальником вимог п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 Кредитного договору № 11094568000 від 13 грудня 2006 року право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 цього Договору. Згідно п.7.6 Кредитного договору, відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф (неустойку) у сумі 500 грн. за порушення своїх зобов'язань (у тому числі і за порушення термінів виконання зобов'язань), встановлених п.п. 4.3, 4.4, 4.5, 4.7 Кредитного договору № 11094568000 від 13 грудня 2006 року. Відповідно до умов договору, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом та проценти шляхом сплати платежів у відповідності до «Графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту», який є невід'ємною частиною договору, на поточний рахунок, відкритий у банку. Того ж дня, 13 грудня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених Кредитним договором № 11094568000 від 13 грудня 2006 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 11094568000/П/1 від 13 грудня 2006 року (а.с.15-19). Відповідно до вищевказаного Договору поруки [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] за Кредитним договором № 11094568000 від 13 грудня 2006 року. Також, 13 грудня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених Кредитним договором № 11094568000 від 13 грудня 2006 року між банком та ТОВ «Українське Зовнішньоекономічне Агентство» (правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Вейз Агенція») було укладено договір поруки № 11094568000/П/2 від 13 грудня 2006 року (а.с.20-22). Відповідно до вищевказаного Договору поруки ТОВ «Українське Зовнішньоекономічне Агентство» (правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Вейз Агенція») взяло на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язаннях [PERSON] за Кредитним договором № 11094568000 від 13 грудня 2006 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надав [PERSON] грошові кошти. Відповідачі в добровільному порядку кошти не повернули, чим порушили прийняті на себе договірні зобов'язання. Станом на 02 серпня 2013 року розмір заборгованості позичальників по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором № 11094568000 від 13 грудня 2006 року становить в розмірі 330 232,08 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 02 серпня 2013 року становить 2 836 487,50 грн., що складається з: заборгованості за сумою кредиту - 313 207,96 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 2 690 260,93 грн.; заборгованості по процентам - 17 024,12 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 146 226,57 грн. 30 січня 2009 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угода № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11094568000, якою сторони домовились про строк сплати процентів: з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти (а.с.23). 11 червня 2012 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 4 та Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими АТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги до боржника відповідно до ст. 1077 ЦК України. ТОВ «Кей-Колект» набув права вимагати погашення заборгованості за даним кредитним договором. Відповідно до п. 1.4 договору факторингу одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права банку за всіма договорами забезпечення. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої ст. 533 ЦК України. В свою чергу, ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Таким чином, необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 11094568000 від 13 грудня 2006 року у розмірі 330232,08 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 02 серпня 2013 року становить 2836487,50 грн. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Вейз Агенція» щодо визнання припиненими договори поруки № 11094568000/П/1 та № 11094568000/П/2 від 13 грудня 2006 року, суд вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно роз'яснень викладених у пункті 22 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої ст. 229 ЦК України, припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. За використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 7,990% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов пункту 9.2 цього Договору (п. 1.3.1. Договору). Пунктом 1.3.2 Договору кредиту передбачено, що сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п. 9.2 Договору. Згідно ч. 1 п. 9.2. Договору кредиту відповідно до вимог ст. 651 ЦК України, сторони погодили, що протягом дії цього Договору банк відповідно до умов п. 1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни (тобто, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим Договором). Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] своїх обов'язків за договором кредиту належним чином не виконував. За договорами поруки поручителі поручаються перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави вважати договори поруки припиненими. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн., тобто з кожного по 1147 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved