Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до управління житлово-комунального господарства, комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії звернулась [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та визнати протиправними дії комунального підприємства Рівненське МБТІ про відмову в прийому заяви та документів, поданих [PERSON] від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на приватизацію квартири [ADDRESS] загальною площею 29,6 кв.м.; визнати протиправною відмову управління ЖКГ ВК Рівненської міської ради про передачу квартири [ADDRESS], загальною площею 29,6 кв.м. у власність [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] шляхом приватизації; зобовязати КП Рівненське міське БТІ прийняти у [PERSON] від її імені та неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] заяву, документи для оформлення приватизації квартири [ADDRESS] та підготувати і передати необхідний пакет документів до Управління ЖКГ для прийняття наказу про приватизацію квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник відповідача управління житлово-комунального господарства заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні, покликаючись на ті обставини, що вимоги позивач до їх управління є передчасними. В судовому засіданні представник відповідача комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» заявлені позовні вимоги позивача не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в листі від 17 липня 2017 року за №383 адресованого позивачу . Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивач та її неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають та зареєстровані на постійне проживання в [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні: паспортом громадянина України [PERSON], [INFO], серії СР 998884 виданим 02 квітня 2004 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області з якого вбачається, що на а.с.11 наявна запис «зареєстрований: [INFO] з 17 червня 2004 року»; талоном реєстрації за місцем проживання [PERSON], [INFO] з якого вбачається, що проведено реєстрацію за адресою [ADDRESS] з 21 серпня 2009 року; відомостями про реєстрацію місця проживання [PERSON], [INFO] з яких вбачається, що місце проживання зареєстровано до мами з 02 серпня 2014 року. З дослідженої в судовому засіданні довідки ЖКП «Західне» від 04 серпня 2014 року №3561 вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована в [INFO] у такому складі сім'ї: згідно заяви чин [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. 3 чол. з 02 серпня 2014 року. Позивач по справі у 2004 році була вселена у вказану вище квартиру та була зареєстрована на постійне проживання, як член сім'ї основного квартиронаймача з дозволу основного квартиронаймача [PERSON], так як є рідною племінницею його дружини [PERSON]. Встановлених в судовому засіданні обставин представниками відповідачів не спростовано. В подальшому сім'я [PERSON] виїхала на роботу в райони Крайньої Півночі. Термін бронювання квартири закінчився 10 червня 2010 року. З дослідженого в судовому засіданні погодження посвідченого нотаріусом Нерюнгринського нотаріального округа Республіки Саха (Якутія) від 22 листопада 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №4-5713 вбачається, що [PERSON] не заперечує, щоб особовий рахунок на квартиру, що знаходиться за адресою: Україна, [ADDRESS] був переоформлений на ім'я [PERSON], а також дає згоду на приватизацію вказаної квартири на її ім'я. 30 червня 2017 року позивач звернулась з письмовою заявою до УЖКГ ВК РМР з проханням надати пояснення про здійснення приватизації квартири. Листом №7717 від 30 червня 2017 року позивачу було відмовлено у розгляді заяви по тій причині, що відповідно до закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі квартири наймачу та кожному члену його сім'ї, з розрахунку встановленої санітарної норми, на підставі переліку документів та в спосіб, передбачений Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (наказ Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396від 16 грудня 2009 року), а не одному із членів сім'ї наймача. Також було повідомлено, що [PERSON], як основний квартиронаймач, не звертався до органу приватизації квартири [ADDRESS]. З дослідженої в судовому засіданні відповіді КП РМБТІ від 17 липня 2017 року №383 вбачається, що на заяву [PERSON] від 10 липня 2017 року повідомлено, що згідно статті 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Суд вважає, що дані відмови відповідачів протирічать діючому законодавству України, що регулює порядок приватизації державного житлового фонду виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.3 ст.64 ЖК України якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Загальна площа квартири становить 29,6 кв.м., тобто не перевищує вказану безоплатну норму приватизації. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представник позивача належними та допустимими доказами довела заявлені позовні вимоги, а представники відповідачів їх не спростували, тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved