overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ВАТ „Запоріжелектромонтаж до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Рішенням суду від 18.11.2014 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ „Запоріжелектромонтаж заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11424,99 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. До суду надійшла заява ВАТ „Запоріжелектромонтаж про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги. В судове засідання по ухваленню додаткового рішення сторони не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, що не перешкоджає розгляду заяви. Представник ВАТ „Запоріжелектромонтаж надав заяву про розляд заяви за його відсутності.. Дослідивши заяву ВАТ „Запоріжелектромонтаж про ухвалення додаткового рішення та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи №335/9875/14-ц, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, у звязку з наступним. Згідно із ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 ЦПК України; судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що при розгляді цивільної справи №335/9875/14-ц предметом розгляду були позовні вимоги ВАТ „Запоріжелектромонтаж про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 11\~424,99 грн. Однак в рішенні суду від 18.11.2014 року не зазначено про стягнення заборгованості з [PERSON], оскільки суд виходив з довідки адресно-довідкового бюро, в якій було помилково зазначено, що [PERSON] у 2013 році помер. Заявником до заяви про ухвалення додаткового рішення було додано докази що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою, зазначеною позивачем у позові: м. Запоріжжя, вул. Я. Новицького, буд. 11 (гуртожиток), кімн. 74,75. При вищевикладеному,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

В провадженні перебувають матеріали справи за вказаною заявою. [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити. В обгрунтування своєї заяви, [PERSON] пояснив, що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю. Зазначив, що вона перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері №2, на теперішній час знаходиться на лікуванні у 2-му психіатричному відділенні КНП ХОР «ОКПЛ №3». Останнім часом, в неї погіршився стан здоров`я, внаслідок чого втратила можливість усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, та потребує постійного догляду. В матеріалах справи міститься заява від генерального директора КНП ХОР «ОКПЛ №3» про розгляд справи за його відсутністю. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування ВК ХМР не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатною, проте зазначив, що [PERSON] не звертався до органу опіки із заявою про призначення його опікуном [PERSON] , у зв`язку із чим просив суд в частині вимог призначення опікуна відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, прийшов до наступного. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до вимог ст. 298 ЦПК України ухвалою суду від 23.01.2019 року по справі призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза для з`ясування питання, чи страждає [PERSON] психічною хворобою і чи може вона усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи № 115 від 27.02.2019 року [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, також у висновку зазначено, що остання відповідно до свого психічного стану нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 6ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Згідно ч.1 ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно вимог ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Проте, подання до суду не надходило. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] , однак підстав для встановлення над нею опіки та призначення опікуна відсутні.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

В провадженні перебувають матеріали цивільної справи за вказаним позовом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони по справі у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 14.02.2019 позов [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням задоволено. Проте, під час ухвалення рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно матеріалів справи позивачем під час подання позову сплачено судовий збір у розмірі 705,00 грн. Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 704,80 грн. За таких обстави, суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення та вирішити зазначене питання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 30.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», назву якого замінено на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] не виконував взятих на себе обов`язків за кредитним договором, не здійснював щомісячного погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтво про смерть від 13.11.2017 року. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів Позичальника та Відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: 52705, Дніпропетровська область, с. Брагинівка. 15.08.2018 року позивачем була направлена претензія кредитора до Петропавлівської державної нотаріальної контори. 26.10.2019 року позивачем було отримано відповіді Петропавлівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 12.09.2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 30.11.2011року становить - 76454,80 грн., яка складається з наступного: 2733,67 грн. - заборгованість за кредитом; 73721,13 грн. - заборгованість за відсотками; Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

В провадженні Печенізького районного суду Харківської області знаходиться справа за позовом ТОВ «АГРОМА» до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 4081339,00 грн. 16.08.2016р. відповідач подав заяву про відвід судді Тимченко А.М. в якій зазначив, що в нього виникли сумніви в неупередженості та об'єктивності судді. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Лохматов І.Л. підтримав заяву відповідача про відвід судді. Розглянувши заяву відповідача про відвід судді суд вважає необхідним зазначити наступне. У відповідності до ч. 2 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України на підставах, зазначених у ст.ст. 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 24 ЦПК України заява про відвід вирішується ухвалою суду, що розглядає справу. Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 20 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу. Частиною 2 статті 20 Цивільного процесуального кодексу України також передбачено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою. В обґрунтування заяви про відвід судді відповідач посилається на те, що на його думку, при розгляді заяви позивача про забезпечення позову 22.12.2015р. головуючим суддею була порушена тайна нарадчої кімнати, а також безпідставно, ухвалою суду від 09.08.2016р. у даній справі, було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Лохматова І.Л. про відвід судового експерта Стьопіна Р.С. Однак, зазначені обставини не є підставами для відводу судді в розумінні положень ст. 20 Цивільного процесуального кодексу України. Суд зазначає, що у разі, якщо відповідач не погоджується з судовим рішення у справі він має право оскаржити його в установленому законом порядку до суду апеляційної інстанції. З огляду на викладене, наведені відповідачем обставини щодо сумніву в об'єктивності та неупередженості судді Тимченко А.М. при розгляді даної справи є безпідставними, інших обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено, а тому заява відповідача [PERSON]про відвід головуючого судді Тимченко А.М. задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

В провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення грошових коштів. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2017р. позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення грошових коштів задоволено. Представник позивача звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд не вирішив питання про стягнення судових витрат, які були сплачені Позивачем за подання апеляційної скарги та касаційної скарги. Так, представник вказує на те, що в доповненні до позову, яке було подане до суду 23.03.2017 року, в прохальній частині були зазначені конкретні суми, які були сплачені в оплату судового збору (квитанції також знаходяться в матеріалах справи). Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 10 березня 2015 року закрито провадження у справі в зв'язку з поданням представником позивача [PERSON] клопотання, за підписом [PERSON], про відмову від позову. Через канцелярію суду 25.03.2015 відповідач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що суд в своїй ухвалі про прийняття відмови позивача від позову і закриття провадження у справі не вирішив питання про судові витрати, а також те, що документальне підтвердження судових витрат, понесених відповідачем під час розгляду справи, знаходяться в матеріалах справи. Просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати в розмірі 5493,20 грн. В судове засідання сторони не з'явилися. Про час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановлений законом порядок. Через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткової ухвали підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У своїй заяві відповідач просить ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з позивача на його користь судових витрат, понесених ним під час розгляду справи в розмірі 5493,20 грн., враховуючи, що дана обставина призведе до внесення змін у судове рішення в розумінні вимог ст. 220 ЦПК України. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що відповідачем, за подачу апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2013, була сплачена сума судового збору в розмірі 1100,00 грн. (а.с. 145 т. 1), за подачу касаційної скарги - 114,70 грн. (а.с. 186 т. 1), за подачу апеляційної скарги - 620,50 грн. (а.с. 216 т. 1), за подачу апеляційної скарги - 1100,00 грн. (а.с. 222 т. 1), за подачу касаційної скарги - 2 558,00 грн., що всього складає суму судових витрат в розмірі 5493,20 грн., що підтверджені документально та містяться в матеріалах цивільної справи. Відповідно до ст. 89 ч. 1 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Враховуючи, що позивач звернулася до суду з клопотанням про відмову від позову, ухвалою якого закрито провадження по справі, заява відповідача [PERSON] про постановлення додаткової ухвали стосовно стягнення з позивача судових витрат, понесених ним під час розгляду справи, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває справа за заявою [PERSON], заінтересована особа: Ширмівська сільська рада про встановлення факту родинних відносин. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 20.04.2008 помер двоюрідний брат заявника [PERSON], який проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: вул. Базарна, 3 с. Ширмівка Погребищенського району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, яку заявник має намір успадкувати як спадкоємець за законом пятої черги, оскільки інші спадкоємці, а також особи, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, відсутні. Однак оформити свої спадкові права після смерті [PERSON] заявник немає можливості, оскільки не вбереглися документи, які б підтвердили родинні відносини між спадкодавцем та заявником. Заявник [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги, що викладені в заяві підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заявлених вимог (а.с. 22). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт родинних відносин між заявником та його померлим двоюрідним братом [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом заявника та померлого [PERSON] та підтвердив факт того, що заявник [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON], оскільки мати [PERSON] та батько заявника були рідними братом та сестрою. Зауважив, що поховання [PERSON] проводив заявник. Зясувавши позиції учасників судового процесу, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні, зокрема паспортом [PERSON] (а. с. 3), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 4), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 5), іншими матеріалами справи та показами свідків беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є двоюрідним братом [PERSON], який помер 20 квітня 2008 року. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Дочка проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає, в звязку з чим просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 06.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Сторони клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавали. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд заслухати справу без її участі. Відповідач в\~судове засідання\~не з'явився,\~хоча про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~своєчасно та\~належним чином,\~причини неявки\~суду не\~повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд ухвалив про заочний розгляд даної справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 21.01.2014 рішенням Погребищенського районного суду було розірвано (а. с. 6). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочкуГурську [PERSON], [INFO] (а. с. 5), яка знаходиться на утриманні матері (а. с. 7). Відповідач добровільно свого законного обовязку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.; -ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обовязку по утриманню малолітньої дитини, чим порушує її майнові права, то на користь позивача з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутність у нього інших утриманців, в розмірі: 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved