Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

в провадження Печерського районного суду м. Києва, за підсудністю з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Дніпропетровського відділення філії «Проектного-вишукувальний інститут залізничного транспорту» про стягнення заборгованості за трудовою угодою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.05.2016 між [PERSON] та ПАТ «Українська залізниця» в особі Дніпропетровського відділення філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» укладено трудову угоду № 53, відповідно до якої відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов`язання за відповідну винагороду виконати індивідуально визначену роботу - проектні роботи по об`єкту «Виготовлення проектно-кошторисної документації для реконструкції непарної колії ст. Бердичів, перегону Бердичів - Михайленки, (26 ПК1-34 ПКЗ), заміни стрілочних переводів новими по ст. Бердичів № 4, 8, 10, 18 «Південно-Західної залізниці» з дотриманням строку виконання в період з 05.05.2016 до 31.08.2016. Роботи позивачем були виконані в повному обсязі і вчасно, про що свідчить підписаний 08.06.2016 сторонами трудової угоди акт прийому-передачі виконаних робіт, згідно якого, у відповідності з умовами трудової угоди від 05.05.2016 № 53, позивач передав, а відповідач прийняв виконану роботу. Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за вказаною угодою, позивачка звернулася з цим позовом до суду та просила стягнути на її користь 19320,00 грн. - сума основного боргу, 295,00 грн. - 3% річних, 2975,82 грн. - пеня у розмірі подвійної ставки НБУ, 1139,12 грн. - інфляційних витрат, а всього 23729,97 грн. 29.11.2017 відповідач за первісним позовом ПАТ «Українська залізниця» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання недійсною трудової угоди №53 від 05.05.2016, укладеною між сторонами. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана трудова угода не відповідає вимогам законодавства, а саме вихідних даних (завдання замовника) згідно з наведеними нормами в угоді №53 від 05.05.2016 не має, що суперечить п.п. 4.1, 4.2 Наказу №45 від 16.05.2011 «Про затвердження порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів» з урахуванням норм ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Крім того, треті особи, які брали участь в укладенні угоди від імені ПАТ «Українська залізниця», не мали право укладати угоди без письмового дозволу керівництва філії. Також кошторис на проектні роботи не відповідають вимогам Національного стандарту України «Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво» ДСТУ БД.1.1-7:2013. 27.03.2017 через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача 19320,00 грн. - суму основного боргу, 1020,21 грн. - 3% річних, 4759,41 грн. - інфляційних витрат, а всього 25099,62 грн., судовий збір у розмірі 704,80 грн., 3478,80 грн. витрат, пов`язаних із переїздом із розрахунком за одне судове засідання, 582,66 грн. компенсації за відрив від звичайних занять із розрахунку за одне судове засідання. У судове засідання представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом не з`явився. До суду надіслав заяву про підтримання позовних вимог за первісним позовом та розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився. До суду надіслав заяву про долучення документів до матеріалів справи, просив відмовити в задоволенні первісного позову та не заперечує проти винесення рішення по справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ч.1 ст. 854 ЦК України - якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Судом встановлено, що 05.05.2016 між [PERSON] та ПАТ «Українська залізниця» в особі Дніпропетровського відділення філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» укладено трудову угоду № 53, відповідно до якої відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов`язання за відповідну винагороду виконати індивідуально визначену роботу. За трудовою угодою від 05.05.2016 № 53 - проектні роботи по об`єкту «Виготовлення проектно-кошторисної документації для реконструкції непарної колії ст. Бердичів, перегону Бердичів - Михайленки, (26 ПК1-34 ПКЗ), заміни стрілочних переводів новими по ст. Бердичів № 4, 8, 10, 18 «Південно-Західної залізниці» з дотриманням строку виконання в період з 05.05.2016 до 31.08.2016. Відповідно до п. 1.3. вказаної трудової угоди, виконавець здійснює роботи на свій власний ризик у відповідності з об`ємами, які вказані кошторисі Угоди, а також самостійно організовує умови виконання роботи. Кошторис (зведений кошторис) виконаних робіт, узгоджений Виконавцем та Замовником, є невід`ємною частиною зазначених угод. Відповідно до п. 2.2. цієї угоди, об`єм робіт та розрахунок вартості робіт/послуг для Виконавця, визначений у зведеному кошторисі виконання робіт/надання послуг, що є Додатком до цієї Угоди, що є невід`ємною частиною Угоди. Згідно п. 4.1. трудової угоди, за результатами виконаної роботи/наданих послуг та після підписання Акту прийому-передачі Замовник виплачує Виконавцю винагороду у розмірі 19320,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позивача. Згідно п. 5.9. зазначеної угоди, Замовник зобов`язався надати винагороду Виконавцю за результатами роботи/наданих послуг та після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт в межах строку, передбаченого пунктом 4.2. Угоди. Відповідно до п. 4.2. зазначеної трудової угоди, обов`язковою умовою отримання Виконавцем винагороди є підписання сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг. Термін оплати виконаної роботи/наданих послуг здійснюється Замовником протягом 15 календарних днів після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт. Актом прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 08.06.2016 підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за трудовою угодою та її прийняття відповідачем. Оскільки відповідач не провів з позивачем розрахунку, не виплатив обумовлену суму у розмірі 19320,00 грн., то суд дійшов висновку про її стягнення з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України, встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1020,21 грн. - 3% річних, 4759,41 грн. - інфляційних витрат. З урахуванням наведеного, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 25099,62 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 зі змінами від 28.02.2018 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту стороні, на користь якої ухвалено судове рішення та її представникові, не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Щодо компенсації за відрив представника позивача від звичайних занять, то постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 155 внесено зміни до постанови № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». За відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові у зв`язку з явкою до суду компенсація у цивільних справах обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що судові витрати по справі, які позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 3478,80 грн., пов`язаних із переїздом із розрахунком за одне судове засідання та 582,66 грн. компенсації за відрив від звичайних занять із розрахунку за одне судове засідання, задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені документально. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Також суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову про визнання трудової угоди №53 від 05.05.2016 недійсною, виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Відповідач ПАТ «Українська залізниця», як на підставу для задоволення зустрічного позову вказує те, що замовник при укладенні правочинів у порушення приписів ст. 888 ЦК, пункту 5.8 трудової угоди та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 №45 «Про затвердження Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів», не надав виконавцеві повну та достовірну інформацію, вихідні дані, необхідні для виконання робіт. Проте, з такими доводами відповідача суд не погоджується, оскільки усі зазначені відомості (перелік робіт, детальний опис, найменування об`єктів, нормативні вимоги, вартість, розмір винагороди тощо) було вказано у зведеному кошторису виконаних робіт/наданих послуг (додаток №1), який є невід`ємною частиною трудової угоди. Також відповідач, як на підставу для задоволення зустрічного позову, посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] , які діяли на підставі доручень та Положення про Дніпропетровське відділення філії «Проектно - вишукувальний інститут залізничного транспорту», не мали права без письмового погодження керівництва Філії підписувати договір з позивачем [PERSON] , суд не приймає до уваги враховуючи наступне. Відповідно до підпункту 7.1.3 пункту 7.1 розділу 7 Положення про Дніпропетровське відділення Філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», згідно з яким відділення (начальником якого був [PERSON] на час укладення трудової угоди) має право за письмовим погодженням керівництва філії залучати до виконання окремих робіт, участі у вивченні окремих питань вчених і фахівців, спеціалістів органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками), представників інститутів громадського суспільства). При цьому, відповідно до п.7.1.2 вказаного Положення відділення має право діяти від імені товариства, представляти його в усіх установах, підприємствах та організаціях, відкривати в банках поточні рахунки, набувати майнових та немайнових прав, укладати господарські договори. Відповідно до п.5.5 Положення про Філію «Проектно - вишукувальний інститут залізничного транспорту» ПАТ «Українська залізниця» уведеного в дію Наказом ПАТ «Укрзалізниця» № 118 від 26.02.2016, наданого представником відповідача до зустрічної позовної заяви, начальник Філії на підставі довіреності та у межах своїх повноважень, зокрема, приймає на роботу та звільняє працівників Філії згідно зі штатним розписом та номенклатурою посад, з урахуванням вимог пункту 5.1 цього Положення, укладає, змінює та розриває трудові договори, приймає рішення з питань оплати праці та обліку робочого часу працівників Філії, застосовує заходи заохочення та/або притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників Філії, відповідно до встановленого порядку; укладає, змінює та розриває договори, контракти, угоди та інші правочини, у тому числі зовнішньоекономічні, від імені Товариства, в межах повноважень делегованих Товариством. Згідно п.5.6 Положення у випадку, коли виконання зазначених у п.5.5 цього Положення повноважень, передбачає витрату грошових коштів, розпорядження майном, у тому числі його відчуження та списання та/або укладення договорів (угод) (у тому числі й з одним контрагентом та/або щодо одного класу товару/робіт/послуг сукупно за рік) на суму більше ніж еквівалент 10000,00 доларів США за офіційним обмінним курсом Національного банку України, встановленим на дату вчинення такої витрати, розпорядження (відчуження, списання), директор Філії має право здійснювати такі дії тільки після попереднього отримання письмового дозволу правління Товариства. З огляду на викладене, суд не приймає доводи зустрічної позовної заяви щодо недотримання при укладенні трудової угоди правила про погодження усіх правочинів, які перевищують 10000,00 доларів США, оскільки вказана вище трудова угоди була укладена на суму 19320,00 грн., що є значно менше, відтак трудова угода була підписана уповноваженою на те особою в межах її повноважень. З урахуванням наведеного, підстав для задоволення зустрічного позову не має. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з урахуванням задоволення заявлених первісних позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial