overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.10.2014 Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою, про що був вчинений актовий запис №68. Подружні відносини між сторонами не склалися, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, а тому просить цей шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, у телефонному режимі повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу (а. с. 19). Відповідачка до суду не з`явилася також, надіслала заяву у якій проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила справу розглянути у її відсутності (а. с. 20). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.07.1990 Плисківською сільською Радою народних депутатів було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що був вчинений актовий запис №18. Однак, подружні відносини між сторонами не склалися, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, а тому просить цей шлюб розірвати. Ухвалою суду від 12.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, натомість подав заяву у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивачка на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на їх утримання не надає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття. Ухвалою суду від 02.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 9). Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) та [PERSON] , [INFO] . (а. с. 8), які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно свого законного обов`язку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. ч. 1, .2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню малолітніх дітей, чим порушує їх майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності на його утриманні інших осіб, в розмірі: 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач добровільно не виконує свого обовязку по утриманні їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], а тому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їхньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовільнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. З урахуванням позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітньої [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження а. с. 3), яка проживає з матірю та знаходиться на її утриманні (а. с. 4). Відповідач належним чином свого законного обовязку по утриманню дитини не виконує, працює, інших утриманців немає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. ч. 1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дочки, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з відповідача в примусовому порядку, які з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі 1/4 частки всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час фактично шлюбні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо. Син проживає разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на утримання їхнього сина аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Ухвалою суду від 22.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, натомість подав заяву у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 3). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 6), який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 7-9). Відповідач добровільно свого законного обов`язку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. ч. 1, .2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню малолітньої дитини, чим порушує її майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності на його утриманні інших осіб, в розмірі: 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на утримання їхньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, однак направила заяву у якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився також, надіслав заяву у якій проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а. с. 4), яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 5). Відповідач добровільно свого законного обов`язку по утриманню дочки не виконує, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. 1 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, чим порушує її майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти, які суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає, в зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 13.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, надіслав заяву у якій проти позовних вимог не заперечував (а.с. 21), а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 7). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с 8). Відповідач добровільно свого законного обов`язку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. ч. 1, .2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню малолітньої дитини, чим порушує її майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності на його утриманні інших осіб, в розмірі: 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їхньої дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Ухвалою суду від 24.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 5). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 4), яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 6). Відповідач добровільно свого законного обов`язку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги не надає. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч. ч. 1, .2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов`язку по утриманню малолітньої дитини, чим порушує її майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності на його утриманні інших осіб, в розмірі: 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved