overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Рішенням Тиврівського районного суду від 14.05.2020 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1700 гривень, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2020 року до повноліття дитини. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на навчання дитини в сумі 1000 гривень 50 копійок. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору. Однак, під час винесення рішення не було вирішено питання щодо стягнення судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання для розгляду даного питання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за завою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позовні вимоги [PERSON] рішенням Тиврівського районного суду від 14.05.2020 року задоволено повністю, виходячи з положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню в прибуток держави з урахуванням мінімального розміру судового збору. Відтак, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, вбачаються підстави для ухвалення додаткового рішення щодо вказаних судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

в провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Євролізинг Україна» про стягнення коштів. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року вимоги позивача з урахуванням їх змін задоволені у повному обсязі, а саме визнано недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені грошові кошти в розмірі 23 000грн. Матеріали цивільної справи повернуті Апеляційним судом м. Києва для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в зв'язку з не вирішенням питання про судові витрати. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. 28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду. У своїх позовних вимогах позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 23 000грн. як безпідставно отримані внаслідок неукладеного договору фінансового лізингу. Під час звернення до суду позивачем [PERSON] було сплачено 243,60грн. ( а.с.2), та в подальшому на виконання вимог ухвали суду від 25.10.2015р. сплачено 243,60грн. ( а.с.22), що в загальному розмірі склало 487,20грн. ( 0,4розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року). Таким чином позивачем було сплачено судовий збір щодо вимог майнового характеру виходячи з 1% від ціни позову, але не менше 0,4розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2015 року. 10 червня 2016 року позивач в особі свого представника [PERSON] змінив предмет та підставу позову, а саме просив визнати недійсним договір фінансового лізингу та застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши сплачені позивачем грошові кошти в розмірі 23 000грн. Оскільки вимоги майнового характеру були сплачені позивачем, а вимоги немайнового характеру не оплачені судовим збором , з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551,20грн., що складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Преміум Інжінірінг», Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання поруки припиненою. 20 січня 2014 року судом винесено рішення суду по цій справі, яким суд задовольнив позов [PERSON] Визнано припиненою поруку [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» за договором поруки № 11144859000/П-1 від 24.04.2007 року. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на користь [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER], [ADDRESS]) суму сплаченого судового збору в розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення по справі. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання 28.01.2014 року по виправленню описки в рішенні суду сторони не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заперечень проти заяви не надали. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, судом ухвалено рішення яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Однак, суд, задовольнивши позовні вимоги та стягнувши з ПАТ «УкрСиббанк» на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України судовий збір, суд не поклав на іншого відповідача обов'язку сплатити судовий збір не зважаючи на те, що позивач просив стягнути судовий збір з відповідачів, тому суд вважає за потрібне винести додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Преміум Інжінірінг» на користь позивача судовий збір у розмірі 114,70 грн. Враховуючи, що судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках, суд вважає за необхідне викласти абзац третій резолютивної частини у новій редакції.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

В провадженні суду знаходилася вказана цивільна справа. Ухвалою суду від 23 листопада 2015 року за клопотанням позивача відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року позовна заява залишена без задоволення, але не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1,3 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов»язковою. Сторони до судового засідання не з»явилися. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. При цьому судовий збір розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду і оскільки на 1 січня 2015 року мінімальний розмір заробітної плати становить 1218 грн., судовий збір має бути сплачений у розмірі 1218 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки при подачі позову позивачем не було сплачено судовий збір, ухвалою суду сплата судового збору відстрочена до ухвалення рішення, а при ухваленні рішення не вирішено вказане питання, з Прокуратури Одеської області на користь держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1218 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

В провадженні суду знаходилася справа за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 15.05.2019 р. Суворовським районним судом м.Одеси постановлено рішення у вказаній справі, однак під час його прийняття не було розглянуто вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту -4789,19 грн.. Згідно з нормами ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Виходячи із вказаної норми, сторони в засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. АТ КБ «ПриватБанк» 04.03.2019р. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.11.2012 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а відповідач повинна була розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала та з урахуванням внесених коштів на погашення боргу, станом на 06.02.2019 року у відповідача існує заборгованість за кредитом у розмірі 20442,08 грн., які позивач просить стягнути на його користь разом з понесеними судовими витратами. Вказана заборгованість складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5953,20 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту -4789,19 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання - 7363,21 грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 886,86 грн. а також штрафів: 500,00 грн.- фіксована частина та 949,62 грн.- процентна складова. 15.05.2019 р. рішенням Суворовського районного суду м.Одеси позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 30.11.2012 року в розмірі 6453,20 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 5953,20 грн., пені за прострочення зобов`язання у розмірі 500 грн.., а також судовий збір у розмірі 768,40 грн.. Судом було встановлено порушення з боку відповідача зобов`язання за кредитним договором. Однак, судом не було вирішено вимогу про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту -4789,19 грн.. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність вирішення вказаної вимоги та стягнення з відповідача зазначеної суми.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району про усунення перешкод у здійсненні права власності. Рішенням суду від 23.09.2103 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. Рішення суду набрало законної сили. [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення , в якій зазначила, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви, а також розподілу судових витрат понесених за подання заяви перегляд у звязку з ново виявленими обставинами рішення апеляційного суду Запорізької області та касаційної скарги на рішення апеляційного суду Запорізької області. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, представником [PERSON] подано заяву про слухання справи за його відсутності, тому відповідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін не є обовязковою. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на корись якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судом встановлено, що ухваленим рішенням у справі про задоволення позову не вирішено питання про\~\~стягнення з відповідачів понесених позивачем судових витрат за подачу позову, у звязку з чим суд приходить до висновку, що в даній справі слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 114 гривень 71 копійок. Вимоги заявника щодо ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат понесених нею за подання заяви перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Запорізької області та касаційної скарги на рішення апеляційного суду Запорізької області суд вважає необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

В провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2016 року позовні вимоги [PERSON] задоволені. При винесенні рішення суду від 30.03.2016 року по вищезазначеній цивільній справі суд не вирішив питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, а саме стягнення на користь позивача сплаченого судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. В судове засідання сторони не зявились, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути питання за відсутністю сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Згідно із п.4 ч.1\~ст. 220 ЦПК України\~суд може за заявою осіб, які беруть участь в справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу сторін, проте не було задоволено вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а саме судового збору у розмірі 551,20 гривень, у звязку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з цього приводу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітній дітей. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року задоволені позовні вимоги [PERSON] Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 25 серпня 2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1384. Після розірвання шлюбу прізвище позивача та прізвище відповідача залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 4 січня 2017 рокута до досягнення дітьми повнолітнього віку. При винесенні рішення суду від 24 лютого 2017 року по вищезазначеній цивільній справі суд не вирішив питання щодо судових витрат. Суд з власної ініціативи поставив питання про ухвалення по зазначеній справі додаткового рішення стосовно стягнення судових витрат. Сторони у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення судових втрат, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 3 лютого 2017 року по вищевказаній цивільній справі вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей були задоволені, але судом не було вирішено питання про судові витрати, в зв'язку з чим необхідно ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В провадженні суду знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року задоволені позовні вимоги [PERSON] Розірвано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 8 вересня 2000 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 1339. Після розірвання шлюбу прізвище позивача та прізвище відповідача залишено без змін. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 28 листопада 2016 рокута до досягнення дитиною повнолітнього віку, а саме до 18 червня 2021 року. При винесенні рішення суду від 24 лютого 2017 року по вищезазначеній цивільній справі суд не вирішив питання щодо судових витрат. Суд з власної ініціативи поставив питання про ухвалення по зазначеній справі додаткового рішення стосовно стягнення судових витрат. Сторони у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення судових втрат, виходячи з наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 3 лютого 2017 року по вищевказаній цивільній справі вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини були задоволені, але судом не було вирішено питання про судові витрати, в зв'язку з чим необхідно ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved