Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON]. заборгованість за кредитним договором № 400049365 від 10.05.2008 року в сумі 14 175,21 грн., з яких по тілу кредиту - 11 013,54 грн., по відсоткам - 761,37 грн. та 2 400,30 грн. комісія за обслуговування кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем 10 травня 2008 року укладено кредитний договір № 400049365, згідно якого Банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 13 334,87 грн. у зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 відсотків на рік та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 266,70 грн. щомісяця разом із сплатою процентів та заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення 11 травня 2011 року. Позивач стверджує, що свої зобов`язання виконав на відміну від відповідача, відтак просить стягнути вищезазначену заборгованість в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 39) Відповідач будучи належним чином повідомленим відповідно до положень ст.74 ЦПК України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 28, 32, 37) Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Судовим розглядом встановлено, що 10 травня 2008 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 400049365 (далі - Кредитний договір), згідно якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 13 334,87 грн. на поточні потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 відсотків річних та комісією за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 266,70 грн. щомісяця разом із сплатою процентів та заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення 11 травня 2011 року. Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу або пені). Як вбачається з представленого позивачем розрахунку за вищезазначеним договором у відповідача перед позивачем станом на 26 серпня 2015 року утворилася заборгованість : 11 013,54 грн. - заборгованість за кредитом, 761,37 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 400,30 грн. - заборгованість за комісією, загальна сума складає 14 175,21 грн. (а.с.5) В свою чергу, суд зважає на те, що відповідач своїм правом з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, свій контррозрахунок суду не представив, відтак суд виходить з наданого розрахунку позивача і приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та їх слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved