Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі договору дарування квартири від 18.10.2011 року, він є власником квартири [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.11.2011 року. По зазначеній адресі зареєстрована [PERSON], [INFO], та її син [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року відповідачі по зазначеній адресі не мешкають, комунальні послуги не сплачують, квартирою не цікавиться, особистих речей в квартирі немає. Місце проживання відповідачів невідомо ні йому ні родичам. У зв'язку з тим, що у зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі, то він позбавлений можливості оформити субсидію та вимушений самостійно сплачувати комунальні послуги, через що, перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином судовою повісткою. Клопотання про відкладення розгляду справи від них не надходило. За таких обставин судом на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради Коробка В.Ю. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки в зазначеній квартирі зареєстрований неповнолітній [PERSON], а тому у разі зняття його з реєстрації із квартири, то він буде позбавлений місця мешкання. Вислухавши позивача та представника третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до договору дарування квартири від 18.10.2011 року, власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (а.с.8-9). Згідно довідки КП «Служба Єдиного замовника» від 25.01.2017 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. (а.с.10). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 642 від 06.02.2017 року, за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 15.11.2011 року по теперішній час. Згідно акту про не проживання від 27.03.2017 року складеного КП «Служба Єдиного замовника» в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не мешкають у квартирі [ADDRESS], з листопада 2015 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідачів понад встановлені законом строки та підтверджує безперервність відсутності відповідачів. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в квартирі, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі не проживають з листопада 2015 року у зазначеній квартирі, поважні причини відсутності відповідачів у квартирі понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цією квартирою позивач відповідачам не чинить, відповідачі не надають коштів на її утримання та не сплачують комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Outcome: approved