overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Рішенням суду від 16 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено. Суд вирішив Стягнути з [PERSON] , [INFO] , інші відомості суду не надано, аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на його утримання, на час навчання, щомісячно, починаючи з 18.04.2019 року і до 30.06.2020 року включно. 30 жовтня 2019 року канцелярією суду зареєстровано заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що судом не вирішено питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідачки. Оглянувши подану заяву суд вказує на таке. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.. За ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тому, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, на час навчання, щомісячно, починаючи з 18.04.2019 року по 30.06.2020 року включно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням суду від 03 червня 2020 року позовні вимоги задоволено. Суд ухвалив: стягувати із [PERSON] , [INFO] , /РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] / на користь [PERSON] , [INFO] , /РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.04.2020 р. і до досягнення донькою повноліття. В подальшому було виявлено, що при ухваленні даного рішення, суд не вирішив питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як передбачено ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840.80 грн.) Від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону). Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Виконкому Інгулецької районної ради у місті Кривому Розі як органу опіки та піклування в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа: виконавчий комітет Білоцерківської міської ради як орган опіки та піклування, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей № 1ДОР». Рішенням суду від 16 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Суд вирішив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON], [INFO], адреса реєстрації: [ADDRESS], на користь держави в розмірі 704,80 грн. 28 лютого 2019 року канцелярією суду зареєстровано заяву Виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, оскільки залишилось не вирішеним питання про стягнення з відповідача аліментів. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вирішуючи заяву по суті, суд вказує на таке. Як вбачається з резолютивної частини рішення суду від 16 листопада 2018 року, питання щодо розподілу судових витрат не вирішено. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації від 01.02.2019 року №Р-45/0/269-19 неповнолітнього [PERSON] влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи, що відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав, з нього необхідно стягнути аліменти на користь законного представника [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подачі позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 11 травня 2017 року по справі ухвалено заочне рішення, яким шлюб між [PERSON]та [PERSON], зареєстрований 06 липня 2013 року Виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 13 розірвано. 26 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, посилаючись на те, що в заочному рішенні суду від 11 травня 2017 року не вирішено позовну вимогу щодо відновлення їй дошлюбного прізвища. [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялися про день слухання справи належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З позовної заяви вбачається, що позивачкою [PERSON] були заявлені, крім іншого, позовні вимоги про відновлення її дошлюбного прізвища «Семенович» (а.с.3). Однак, ухвалюючи зазначене вище заочне рішення, судом не вирішено заявлену позивачкою вимогу про відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 191157 заявниця мала дошлюбне прізвище «Семенович» (а.с.5) Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки при винесенні судом заочного рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу не було вирішено питання про зміну прізвища позивачки на дошлюбне, є підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 19 липня 2016 року по справі ухвалено заочне рішення, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1759 розірвано. 08 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, посилаючись на те, що в заочному рішенні суду від 19 липня 2016 року не вирішено позовну вимогу щодо відновлення їй дошлюбного прізвища. Заявниця до судового засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду наполягає та просить справу розглянути без її участі. [PERSON] до судового засідання не зявився, конверт повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат помер». Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. З позовної заяви вбачається, що позивачкою [PERSON]були заявлені, крім іншого, позовні вимоги про відновлення її дошлюбного прізвища «Загайко» (а.с.2). Однак, ухвалюючи зазначене вище заочне рішення, судом не вирішено заявлену позивачкою вимогу про відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 240888 заявниця мала дошлюбне прізвище Загайко (а.с.4) Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки при винесенні судом заочного рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу не було вирішено питання про зміну прізвища позивачки на дошлюбне, є підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розділ сумісного майна. 05 травня 2017 року по справі ухвалено рішення, яким шлюб між [PERSON]та [PERSON], зареєстрований 19 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 397 - розірвано. Також, 05 травня 2017 року судом була винесена ухвала про затвердження мирової угоди, укладеної між [PERSON] та [PERSON] від 05 травня 2017 року, відповідно до якої: відповідач [PERSON] сплачує [PERSON] грошові кошти у розмірі вартості 1/2 частини автомобіля [NUMBER], що становить 27000 грн.; відповідач [PERSON] отримує 1/2 частину автомобіля [NUMBER]; відповідач [PERSON] сплачує [PERSON] грошові кошти у розмірі 1600 грн., що становлять витрати по оплаті судового збору. 22 травня 2017 року [PERSON]звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, посилаючись на те, що в ухвалі суду від 05 травня 2017 року не вказано термін виконання мирової угоди, який становить 30 днів. Сторони до судового засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява [PERSON]про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З мирової угоди вбачається, що сторонами була досягнута домовленість про те, що строк відшкодування позивачці відповідачем грошових коштів встановлюється в тридцять календарних днів, перебіг якого починається наступного дня після визнання судом мирової угоди (а.с.32). Однак, ухвалюючи зазначену вище ухвалу, судом не вирішено питання про термін виконання мирової угоди. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки при винесенні судом ухвали про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розділ сумісного майна не було вирішено питання про термін виконання мирової угоди, є підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, визнання права власності на ? частину житлового будинку у порядку спадкування за законом та визнання права користування ? частиною земельної ділянки. 20 лютого 2018 року по справі ухвалено рішення, яким встановлено той факт, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлої [INFO]; встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], а саме: ? частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]; визнано за [PERSON], [INFO], паспорт серії [NUMBER], виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 29 січня 2002 року, яка проживає за адресою: [ADDRESS], право власності на ? частину житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]; визнано за [PERSON] право користування ? частиною земельної ділянки, площею 0,06 га, що розташована в [ADDRESS]. 22 березня 2018 року [PERSON]звернулась до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі, посилаючись на те, що в рішенні суду від 20 лютого 2018 року не вказано надвірні споруди, які є складовою частиною домоволодіння, розташованого по [ADDRESS]. Сторони до судового засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява [PERSON]про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З позовної заяви (а.с. 1-2) вбачається, що позивачка просила визнати право власності також на ? частину надвірних споруд: гараж, літню кухню, сарай, огорожу, що розташовані по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], з приводу цієї вимоги вона подавала докази, які містяться в матеріалах справи. Оскільки судом з приводу вказаної позовної вимоги не ухвалено рішення, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

В провадженні Біляївського районного суду перебуває зазначена цивільна справа. Представник позивача звернулася до суду із заявою, яку в подальшому доповнила про призначення судової будівельно-технічної експертизи та просить призначити експертизу, поставивши на розгляд експерта питання: -Чи відповідає державним будівельним нормам, санітарним, протипожежним та екологічним нормам паркан, що побудований відповідачем по справі між земельними ділянками №9 по вул. Молодіжна та №4 по вул. Хутірська в с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області? -Чи порушує цей паркан інсоляцію земельної ділянки №9 по вул. Молодіжна у с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області, що належить [PERSON]? -Чи призводить порушення інсоляції земельної ділянки №9 по вул. Молодіжна у с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області, що належить [PERSON] до руйнівних процесів будинку, розташованому на цій земельній ділянці? -Чи призводить порушення інсоляції земельної ділянки №9 по вул. Молодіжна у с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області, що належить [PERSON] до погіршення стану рослин, що знаходиться на цій земельній ділянці? Доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідницькому інституту судових експертиз. У судовому засіданні сторони підтримали заяву. Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза\~\~- це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Враховуючи вищенаведене, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне призначити експертизу та задовольнити заяву представника позивача. Оплату витрат, пов'язаних з проведенням експертизи суд вважає необхідним покласти на позивача по справі. Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа №383/1213/15-ц за позовом [PERSON] до приватного підприємства Бобринець-Агро про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати. Рішенням суду від 14.06.2016 вищевказаний позов задоволений частково, а саме в задоволенні позовних вимог [PERSON] до приватного підприємства «Бобринець - Агро», про розірвання договору оренди землі відмовлено. Стягнуто з приватного підприємства Бобринець-Агро на користь [PERSON] недоплачену плату за оренду землі: за 2014 рік з урахуванням індексу інфляції в розмірі 3222,25 грн., матеріальні збитки в розмірі 205 грн.; за 2015 рік з урахуванням індексу інфляції в розмірі 4857,92 грн., матеріальні збитки в розмірі 185 грн., а всього 8470,17 грн. Стягнуто з ПП Бобринець-Агро на користь [PERSON] компенсацію за моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Переглянувши рішення, судом встановлено, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не зявились, відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у розмірі 551,20 грн. Крім того, позивачем понесені витрати за проведення почеркознавчого дослідження в розмірі 1500 грн., про що надана відповідна квитанція (а.с.145) , але в судовому засіданні пояснила, що дане почеркознавче дослідження було зроблене позивачем з власної ініціативи на підтвердження того, що позивачка не підробляла підпис, а тому дані витрати не вважає судовими та не просить стягнути з відповідача. Враховуючи те, що в рішенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.06.2016 у цивільній справі №383/1213/15-ц не вирішено питання про судові витрати, то суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, зазначивши у резолютивній частині рішення: Стягнути з приватного підприємства «Бобринець-Агро» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. Що стосується витрат відповідачки, щодо проведення почеркознавчого дослідження, то суд, враховуючи позицію позивача, вважає, що дані витрати до стягнення з відповідача на користь позивача, не підлягають.

Outcome: approved