Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригоди звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлений розмір позовних вимог зменшив,остаточно просить суд стягнути з [PERSON] (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] 46\~294,00 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди майну; 3840,00 грн. витрат за надану правову допомогу; 4930,00 грн. витрат на оплату судової експертизи та судові витрати по справі у дохід держави. В судове засідання представник відповідача не зявилась. Однак подала до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача у звязку із зайнятістю на роботі. Заявлені позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11 липня 2013 року близько 10 год. 15 хв. невстановлений водій автомобіля марки «Опель Вектра» д.н.з. [NUMBER], котрий рухався по вул.Київська в напрямку перехрестя із вул.Д.Галицького в м.Рівне, здійснюючи випередження зліва автомобіля марки «Івеко» н.з. ВК 0121 АР під керуванням [PERSON], що рухався в попутному напрямку, не вибрав безпечну швидкість та інтервал руху, не врахував дорожню обстановку та допусти контактування правою частиною свого автомобіля із автомобілем марки «IVECO FIAT SPA 3512», після чого вдарив передньою частиною свого автомобіля в задню частину автомобіля марки «Хонда Цівік» н.з. ВК 4310 АТ під керуванням [PERSON], що теж їхав в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а в автомобілі «Опель Вектра» д.н.з. [NUMBER] виникла пожежа, під час гасіння якої водій та пасажирка даного автомобіля з місця пригоди зникли. Також, внаслідок ДТП водію автомобіля марки «Хонда Цівік» н.з. ВК 4310 АТ [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в склеру правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а пасажиру цього ж автомобіля [PERSON]П було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому поперечних відростків 3-го та 4-го поперекових хребців, забою мяких тканин лівого гомілково-променевого суглобу, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоровя. Даний факт був зареєстрований у журналі єдиного обліку повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Рівненського МВ УМВС за №14256 від 11 липня 2013 року. В подальшому відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення 11 липня 2013 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013190010004053. Постановою старшого слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області [PERSON] від 28 червня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013190010004053 від 11 липня 2013 року закрито у звязку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Відомості про прийняте рішення внести до ЄРДР. У разі встановлення водія автомобіля «Опель Вектра» н.з. АМ 4012 АР притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП. З дослідженого в судовому засіданні листа заступника начальника Департаменту інформаційного забезпечення, аналізу та методології страхування від 19 січня 2015 року №7/2-28/1526 вбачається, що за результатами запиту отриманого інформацію про відсутність в ЦБД станом на 11 липня 2013 року договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу «Опель Вектра» д.н. [NUMBER]. Оскільки автомобіль «Опель Вектра» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП не був застрахований, а автомобіль позивача «Хонда Цівік» н.з. ВК 4310 АТ відповідав вимогам п.1.7. ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тобто був забезпечений страховим полісом АВ/4784372), тому 04 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулась з листом до відповідача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України з проханням вжиття заходів для виплати відшкодування у відповідності до ст.41 Закону. З дослідженої в судовому засіданні відповіді в.о. начальника Департаменту врегулювання [PERSON] (транспортного) страхового бюро України від 20 лютого 2015 року №3/1-04/5309 на відповідь позивача вбачається, що Моторне (транспортне) бюро України розглянуло звернення щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 липня 2013 року за участю транспортного засобу марки OPEL з номерним знаком АМ 4012 АР та яка була скоєна невстановленим водієм транспортного засобу, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль HONDA з номерним знаком ВК 4310 АТ. Згідно підпункту «б» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння невстановленим транспортним засобом, крім шкоди яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу. З огляду на зазначене, МТСБУ не має правових підстав для здійснення відшкодування. З даним твердженням суд погодитись не може, оскільки з вищезазначеної постанови про закриття провадження у кримінальному проваджені вбачається що ДТП та шкода завдана потерпілим внаслідок неправомірних дій водія автомобіля «Опель Вектра» д.н.з. [NUMBER]. Отже, даний автомобіль є встановленим, оскілки достовірно відомо його марку, модель та номерний знак. В п.9.2. ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. З метою визначення матеріального збитку завданого в ДТП, судом було призначено дві судово-технічні експертизи, якими досліджено два питання: щодо вартості відновлювальною ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Хонда Сівік» н.з. ВК 4310 АТ та щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Хонда Сівік» н.з. ВК 4310 АТ. Оскільки ремонт автомобіля економічно необгрунтований, то вартість матеріального збитку дорівнює вартості автомобіля. Отже, судовою експертизою встановлено факт «фізичного знищення транспортного засобу» в розумінні значення ст.30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин виплата страхового відшкодування повинна здійснюватись на умовах п.30.2 ст.30 Закону: «Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди». Аналогічна правова позиція міститься в п.15 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01 березня 2013 року. Додатковою судовою автотоварознавчою експертизою встановлено розмір вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди. Різниця між вартістю транспортного засобу «Хонда Сівік» н.з. ВК 4310 АТ до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 46294 грн. Однак розмір виплати страховою відшкодування обмежується лімітом, встановленим ст.9 Закону - 50000 грн. Таким чином судовими експертизами належним чином обґрунтовуються вимоги позивача в сумі 46 294,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представник позивача повністю довів заявлені ним позовні вимоги, а представник відповідача їх не спростував, тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати на оплату судової експертизи є витратами, що пов'язані із розглядом справи та входять до складу судових витрат (ч.1 та п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України). Позивачем сплачено за послуги судовому експерту 22 травня 2015 року 3500 грн. (за первинну експертизу) та 17 серпня 2015 року 1430,00 грн. (за додаткову експертизу). Всього за судові експертизи сплачено позивачем 4930,00 грн. Позивачем також оплачено втрати на правову допомогу в розмірі 3840 грн., які входять до складу судових витрат. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved