Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В серпні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності на садовий будинок за № 18 в садовому товаристві «Слива», що знаходиться на території Ювілейної селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що складається з садового будинку А, до складу якого входять: 1 - кухня площею 10,0 кв.м., 2 - літня кімната площею 10,6 кв.м., 3 - літня кімната площею 10,4 кв.м., разом 31,0 кв.м., основна площа 21,0 кв.м., допоміжна - 10,0 кв.м. та вбиральні «Б», літнього душу «Д», воріт № 1, хвіртки № 2, огорожі № 3; визнати за нею право власності на земельну ділянку за № 18 в садовому товаристві «Слива», що знаходиться на території Ювілейної селищної Ради Дніпропетровського району, площа якої становить 0,0503 га, номер якої було помилково вказано № 14 в договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 02.10.2002 року та в виданому на її ім'я на підставі договору купівлі-продажу Державному акті на право приватної власності на землю (4-ДП № 135166 від 01.10.2002 року, зареєстрованому в Книзі записів державних актів за № 5942, кадастровий номер 1221455800:06:001:0198. В обґрунтування позову вказала, що [PERSON] належали на праві приватної власності в садовому товаристві «Слива», розміщеному на території Ювілейної селищної Ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області: земельна ділянка площею 503 кв.м. на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серія ДН № 023820, та садовий будинок літ. «А», загальною площею 31,0 кв.м. на підставі свідоцтва на право власності на садовий будинок, виданого 26.09.2002 року Дніпропетровською районною Радою та зареєстрованого в Новомосковському інвентарбюро 26.09.2002 року за № 262-1. 02.10.2002 року були посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] два договори купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, їй був виданий 10.10.2002 року Державний акт на право приватної власності на землю, в якому вказано, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0503 га, яка розташована на території садового товариства «Слива» ділянка № 14 Ювілейної селищної ради. В даний час у неї виникла необхідність вирішити питання про реєстрацію даної земельної ділянки. Так, їй було видано Витяг з Державного земельного кадастру за № НВ-1202479512015 від 02.06.2015 року, кадастровий номер земельної ділянки 1221455800:06:001:0198. Але в Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказано місце розташування земельної ділянки - «Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Ювілейна селищна Рада, садове товариство «Слива» ділянка № 18. В вищевказаних договорах купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 02.10.2002 року вказано, що земельна ділянка знаходиться в садовому товаристві «Слива» за № 14, а фактично в садовому товариству «Слива» ділянка за № 18, що вказано і в Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Ці розбіжності не дають їй змогу зареєструвати цю нерухомість в установленому законом порядку. Фактично і юридично земельна ділянка за № 14 в садовому товаристві «Слива» належить на праві приватної власності [PERSON]. Помилка, що земельна ділянка і садовий будинок, які вона придбала у [PERSON] вказані під № 14, а не № 18 визнана тим, що 01 вересня 2002 року [PERSON] була надана довідка головою садового товариства «Слива» в якій вказано, що він є членом садового товариства «Слива» в с. Ювілейне на підставі рішення Дніпропетровської районної ради за № 209 від 28.09.1987 року садова ділянка під № 14. На підставі цієї довідки і були видані правовстановлюючі документи на ім'я [PERSON] де вказано помилково номер ділянки № 14 замість № 18. А тому у неї виникла потреба звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Представник Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з»явився. Представник третьої особи Садового товариства «Слива» [PERSON] позовні вимоги підтримав та не заперечував проти їх задоволення у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 02 жовтня 2002 року між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, остання придбала земельну ділянку площею 503 кв.м., розміщену на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, садове товариство «Слива» ділянка № 14, призначену для ведення садівництва (а.с.11). Договір купівлі-продажу земельної ділянки був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] і був зареєстрований в реєстрі за № 4715. Окрім цього, того ж дня 02 жовтня 2002 року між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, був укладений Договір купівлі-продажу садового будинку загальною площею 31,0 кв.м., що знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, садове товариство «Слива», № 14, розташований на земельній ділянці площею 503 кв.м., наданій у приватну власність для ведення садівництва (а.с.12). Договір купівлі-продажу садового будинку був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] і був зареєстрований в реєстрі за № 4713. Маючи на меті зареєструвати земельну ділянку та садовий будинок на своє імя, позивачка отримала Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1202479512015 від 02.06.2015 року, відповідно до якого земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер - 1221455800:06:001:0198 (а.с.20). Так в липні 2015 року [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції з метою державної реєстрації свого права власності на придбану нею земельну ділянку. Однак,державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON], своїм рішенням від 30 липня 2015 року відмовила в державній реєстрації права власності на земельну ділянку (а.с.30), оскільки вказане в Витязі з Державного земельного кадастру фактичне місце розташування земельної ділянки (Дніпропетровська область Дніпропетровський район Ювілейна селищна рада с/т «Слива», діл. 18), не співпадає з вказаною адресою місця розташування земельної ділянки в Договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 02 жовтня 2002 року. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 15 березня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0520 га, що знаходиться в садовому товаристві «Слива» ділянка за № 14, зареєстрована за № 841 (а.с.14-15). На підставі цього договору на дану земельну ділянку на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0520 га, що знаходиться в садовому товаристві «Слива» ділянка за № 14, кадастровий номер земельної ділянки 1221455 800:06:001:0204 (а.с.13). Продавцю [PERSON] належала земельна ділянка за № 14 в садовому товаристві «Слива» на підставі Державного акту на право власності серія ДП ДН № 019455 від 26.12.1997 року. Також, згідно договору купівлі-продажу садового будинку за № 14 в садовому товаристві «Слива» від 15 березня 2012 року [PERSON] придбала у [PERSON] садовий будинок № 14 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходився за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район смт. Ювілейне садове товариство «Слива» (а.с.17-18). Земельна ділянка та садовий будинок за № 14 в садовому товаристві «Слива» належать на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується Витягами з Державного реєстру правочинів (а.с.16,19). Помилка, що земельна ділянка і садовий будинок, який [PERSON] придбала у [PERSON] вказані під № 14, а не № 18 виникла на підставі довідки Голови садового товариства «Слива», виданої 01 вересня 2002 року [PERSON], в якій вказано, що [PERSON] є членом садового товариства «Слива» в с. Ювілейне на підставі рішення Дніпропетровської районної ради за № 209 від 28.09.1987 року садова ділянка під № 14. На підставі вищевказаної довідки і були видані правовстановлюючі документи на ім'я [PERSON] де вказано помилково номер ділянки № 14 замість № 18. Через наявну помилку в нумерації земельної ділянки та садового будинку в правовстановлюючих документах, позивачка не має можливості в подальшому розпоряджатись власністю на свій розсуд і зареєструвати його на своє імя у встановленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оскільки право власності позивача на споруди є невизнаним правом, а тому позивач має право на звернення до суду з даними вимогами. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема - визнання права. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на садовий будинок та земельну ділянку за № 14, що розташовані в садовому товаристві «Слива», яке знаходиться на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved