overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 599. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили на початку серпня 2017 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, спільних дітей від шлюбу не мають. Просить не надавати строк на примирення. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб 15 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 599 /а.с.5/. Від шлюбу дітей не мають. Подружжя остаточно припинило шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не підтримують, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу не можливе та суперечило б інтересам подружжя. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новостепанівської сільської ради Новомосковського району за актовим записом № 07, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинилися через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 15 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новостепанівської сільської ради Новомосковського району за актовим записом № 07/а.с. 8/, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с. 6,7/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», змінити яке після розірвання шлюбу не просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 76. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 20 березня 2015 року, позивач з відповідачем не находять розуміння один з одним, у зв'язку з несумісністю характерів. Позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду, в якому просить розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримує позовні вимоги та просить залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідками про отримання СМС-повідомлення (а.с.11, 17,19). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 15 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 76, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 20 березня 2015 року, сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, внаслідок несумісності їх характерів. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15 червня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 203. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились влітку 2015 року через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, відповідача постійно немає вдома, а коли він перебуває вдома між ними постійно виникають сварки та бійки. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду. Спору щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Ухвалою суду від 09 лютого 2016 року сторонам по справі за клопотанням відповідача був наданий строк на примирення. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що шлюбні стосунки не підтримують з відповідачем з літа 2015 року, а з листопада 2015 року не ведуть спільне господарство. Вона вимушена була виїхати з будинку, вважає, що з відповідачем її нічого не пов'язує, почуття любові та поваги між ними втрачено, та просила суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив що він працює у службі таксі тому часто не ночує вдома. Також вказав, що вони прожили з позивачем 21 рік, він виховав її сина від першого шлюбу та спільну доньку. Пояснив, що він згодний на розлучення за умови, що позивач надасть йому жжитло, ніколи фізичного насилля до неї не застосовував. В задоволенні позову про розірвання шлюбу просив свідмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача частково обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 15 червня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 203. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки між сторонами припинені влітку 2015 року через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя. Суд критично ставиться до пояснень відповідача, щодо можливості збереження сімї, оскільки за час наданий судом для примирення - таке не відбулось, будь-яких спроб для примирення відповідач не здійснював. Більше того, в судовому засіданні відповідачем пояснено, що він згодний на розлучення якщо йому буде надано житло. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за № 181. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з серпня 2014 року, оскільки позивач з відповідачем не находять розуміння один з одним, у зв'язку з їх різними поглядами на сімейні відносини та несумісність характерів. Позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а тому вимушений звернутись з позовом до суду, в якому просить розірвати їх шлюб. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спорів щодо утримання та виховання дитини немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення (а.с.16) та розписками про направлення повістки про виклик до суду (а.с.19, 22, 24). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 15 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 181, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з серпня 2014, сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, у зв'язку з різними поглядами на сімейні відносини. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи, що питання про зміну прізвища дружини сторонами не ставилося в порядку вимог ст. 113 СК України - суд приходить до висновку, що її прізвище необхідно залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 16 березня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 6, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в травні 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 16 березня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 6 /а.с.6/, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Троник», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 16 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 76, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в липня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та подальше сімейне життя. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає, дитина проживає з позивачем, а відповідач сплачуватиме аліменти на утримання дитини. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 16 березня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 76 /а.с. 6/, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Харченко», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 16 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 522. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в лютому 2017 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 16 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 522 /а.с.4/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «Радченко», яке вона не просить змінити після розірвання шлюбу. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved