Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

в позові вказано, що відповідно до укладеного договору позики, позивачка надала відповідачці [PERSON] позику у розмірі 14 000 грн., що на день укладення договору згідно курсу комерційних банків складає 500,00 доларів США, зі строком повернення: до 10.06.2016 року. За домовленістю сторін за користування позикою сплачуються проценти в розмірі 1% місячних. Сторони домовилися, що остаточна сума, яка підлягає поверненню разом з процентами становить 14 500 грн., що на день укладення договору згідно курсу комерційних банків складає 520,00 доларів США. Укладення договору підтверджується договором позики від 23 лютого 2016 року. Просила стягнути з відповідачки суму боргу 14 645 грн., судовий збір, а також витрати понесені за надання правової допомоги. Позивачка просила про розгляд справи без її участі, повністю підтримуючи позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 23.02.2016 року позивачка та відповідачка [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого позивачка передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 14 000 грн., що на день укладення договору згідно курсу комерційних банків складає 500,00 доларів США, а [PERSON] зобовязується повернути Позикодавцю зазначену вище суму готівкою в кінцевий термін до 10.06.2016 року. Відповідно до п.4 Договору позики від 23.02.2016 року, за домовленістю сторін за користування позикою сплачується проценти в розмірі 1 відсоток місячних. Сторони домовилися, що остаточна сума, яка підлягає поверненню разом з процентами становить 14 500 грн., що на день укладення договору згідно курсу комерційних банків складає 520,00 доларів США . Згідно п.п. 6-9 даного Договору позики, Позичальник винний в неповерненні чи несвоєчасному поверненні позики, несе відповідальність за порушення грошового зобовязання згідно чинного законодавства України. За прострочення надання позики та її повернення, винна Сторона сплачує пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України від несвоєчасно поверненої (перерахованої) суми за кожний день прострочення від суми, що повинна бути сплачена. Сплата штрафних санкцій не звільняє Сторони від виконання зобов'язань, передбачених даним Договором. У разі, коли Позичальник не поверне позику до зазначеного строку, Позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в порядку і в строки, передбаченні чинним законодавством України. П.10 вищевказаного договору позики зазначає, що даний договір набирає чинності з моменту його укладення та одночасної передачі Позикодавцем грошових коштів Позичальнику в сумі, передбаченій даним Договором і діє до виконання Сторонами. Підписання даного Договору Сторонами підтверджує факт отримання Позичальником всієї суми грошових коштів, зазначеної в пункті 1 даного договору від Позикодавця. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В ч.2 ст.1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В ч.1 ст.509 ЦК України вказано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В ч.1 ст.526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. В ч.1 ст.612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідачкам не надала суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved