Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Одеська нова біржа. В обґрунтування заявлених вимог та пояснюючи підстави звернення до суду, сторона позивачів посилалась на ті обставини, що 29 серпня 1997 року між [PERSON], [PERSON] - з одної сторони, та [PERSON], що діяла від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №1051/97 на квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,3кв.м., житловою площею 27,2кв.м., відповідно до умов якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули право власності на вказану квартиру. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджуватися вказаною квартирою, оскільки наведений договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, та з огляду на факт виконання сторонами усіх істотних його умов, позивачі просили суд визнати даний правочин дійсним. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явились, повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від осіб на адресу суду надійшли заяви про підтримання вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у відкрите судове засідання неодноразово не з'явились, повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник Одеської нової біржі у судове засідання не з'явився, біржа повідомлялась судом про розгляд цивільної справи належним чином, причини неявки представника у засідання суду не відомі. Згідно ст. 224 ч.ч.1,2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивачів, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивачів за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що 29 серпня 1997 року між [PERSON], [PERSON] - з одної сторони, та [PERSON], що діяла від власного імені, а також від імені та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №1051/97 на квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,3кв.м., житловою площею 27,2кв.м., відповідно до умов якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули право власності на вказану квартиру. Договір на момент укладання був зареєстрований на Одеській новій біржі під реєстровим №1051/97, право власності набувачів за правочином було зареєстроване в Одеському МБТІ та РОН 15 вересня 1997 року під №кн.214пр.стр.3р.№202. Правовідносини між сторонами у відповідній частині виникли в момент укладення відповідного договору - 29 серпня 1997 року, в той час як діючий Цивільний кодекс України набув чинності з 01 січня 2004 року. Суд виходить з того, що за загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а це свідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чи відносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі закріплений ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, вимоги позивачів підлягають оцінці за нормами ЦК УРСР від 18 липня 1963 року та Закону України «Про товарну біржу» у відповідних редакціях, що діяли на момент укладення договору. Як сукупно регламентували ст.ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Водночас, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Як регламентувала ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Тобто ЦК УРСР від 18 липня 1963 року вимог щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу квартир не встановлював. З укладеного договору випливає, що суму вартості відчужуваного майна у повному обсязі сторона продавців отримала від покупця після підписання договору, про що свідчать підписи сторін (п.6 договору). В силу ст. 47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Зважаючи на дані вимоги законодавства і регламентацію виниклих правовідносин, судом не встановлено неправомірності в діях продавців відносно підстав для відчуження зазначеної квартири. В той же час, суд не вбачає порушень закону і в придбанні позивачем [PERSON] вказаної нерухомості, у зв'язку з чим права позивачів підлягають захисту. З огляду на викладене, суд визнає договір дійсним, оскільки вимоги діючого на час його укладання цивільного законодавства були виконані в повному обсязі, враховуючи зокрема фактичне виконання умов договору сторонами та подальшу державну реєстрацію відповідних майнових прав.

Outcome: approved