Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В позові йдеться про порушення [PERSON] умов укладеного з позивачем 23.11.2012 року договору кредиту № б/н. Згідно якого 23.11.2012 року ПАТ КБ «Приват Банк» надано, а [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки [PERSON] не виконує взяті на себе вищевказаним договором зобов'язання, в результаті чого у неї станом на 31.10.2016 р. перед банком виникла заборгованість в розмірі 20 885,46 грн.: 485,00 грн. - заборгованість за кредитом; 15 129,72 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3 800, 00 грн. - пеня та комісія; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 970,74 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням цього, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача зазначену вище суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не повідомивши про причини неявки, а тому суд, вважає можливим розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, ухваливши провести заочний розгляд справи. З урахуванням наведеного суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, 23.11.2012 р. сторони уклали договір кредиту № б/н, згідно якого 23.11.2012 р. відповідач отримав від позивача 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконувала умов Договору, не здійснювала обумовленого сторонами щомісячного мінімального платежу коштів позивачеві, не повідомляючи про причини невиконання зазначеної вище угоди. У відповідності до п.2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банка клієнт (позичальник) повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. За п.2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Умови вказаного кредитного договору банком виконані в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору, користуючись кредитною карткою, взяті на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати нараховані проценти згідно погодженого графіку відповідач [PERSON] не виконала. Станом на 31.10.2016 р. перед банком виникла заборгованість в розмірі 20 885,46 грн.: 485,00 грн. - заборгованість за кредитом; 15 129,72 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 3 800, 00 грн. - пеня та комісія; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 970,74 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини тощо. Згідно ст.ст. 509,526,530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; якщо прострочив - на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, суд визнає, що оскільки відповідачем [PERSON] було порушено взяте на себе зобов'язання за договором кредиту, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 20 885,46 грн. доведений належними доказами, з боржника підлягає стягненню на користь банку заявлена позивачем та встановлена судом зазначена сума заборгованості та відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого банком при зверненні до суду судового збору - 1378 грн. (а.с. 36).

Outcome: approved