Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що 25 вересня 2018 року [PERSON] написав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., в якому все належне йому майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповідав позивачу. [INFO] [PERSON] помер. Крім спадкоємця за заповітом позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка має обов`язкову частку в спадщині чоловіка та яка від прийняття цієї частки спадщини відмовилась у встановленому законом порядку. Інший спадкоємець за законом після смерті [PERSON] - його син [PERSON] - помер ще до смерті батька [INFO] . У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину батька за заповітом шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До складу спадкового майна [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 1,4970га, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 018912, виданого Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області 03 вересня 2004 року та зареєстрованого за № 2113. Державний акт був виданий на підставі розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 15 червня 2004 року № 242, яким в додатку № 1 під № 29 [PERSON] було затверджено технічну документацію по передачі безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. В Державному акті кадастровий номер земельної ділянки зазначений, як 2323355100:11:001:0003. Однак в Державному земельному кадастрі належна спадкодавцю земельна ділянка визначена комунальною формою власності та має кадастровий номер, відмінний від того, що зазначений в Державному акту. На момент присвоєння кадастрового номеру 2323355100:11:001:0003 ця процедура не передбачала реєстрацію самої земельної ділянки, тому земельна ділянка [PERSON] не проходила реєстрацію відповідно до чинного законодавства, а на теперішній час державним кадастровим реєстратором не може бути внесено зміни до Національної кадастрової системи України, а саме неможливо внести Державний акт, власника земельної ділянки та форму власності. У зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах на земельну ділянку приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Позивач вважає, що її право власності на земельну ділянку площею 1,4955га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2320986600:11:001:0033, розташовану на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом було набуто законно та помилково порушено, а тому підлягає поновленню. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Першин В.М. не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не надходило. Крім того, суду повідомлено, що відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку кадастровий номер 2323355100:11:001:0033 форма власності комунальна. На даний час вказана земельна ділянка нікому не надана і позовні вимоги можуть бути задоволені. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в судове засідання не з`явився, надавши суду відзив на позовну заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі, з доводами позивача не погоджується. Так, згідно наданого відзиву, з урахуванням змісту інформаційного листа Відділу у Михайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 21.10.2020 року № 05-10/1239, земельна ділянка кадастровий номер 2323355100:11:001:0033 не набула статусу об`єкту цивільних прав та може бути успадкована. Не погоджується зі статусом співвідповідача по справі, так як право позивача управлінням не заперечується. Третя особа - приватний нотаріус Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянова Людмила Миколаївна, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомлені. Третя особа - державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Михайлівської селищної ради, в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомлені. Представник третьої особи - Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 19 листопада 2018 року. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , батьком [PERSON] травня 1979 року народження, є [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] , дружиною [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до заповіту від 25 вересня 2018 року, складеного [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., все належне спадкодавцю майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, останній заповів [PERSON] . 25 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, померлого [INFO] . Була заведена спадкова справа № 12/2019. Відповідно до заяви від 06 травня 2019 року, поданої приватному нотаріусу, [PERSON] відмовилась від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи інші спадкоємці відсутні. 28 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 1,4955 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2323355100:11:001:0033, розташованої на території Михайлівської селищної ради Запорізької області. Постановою приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянової Людмили Миколаївни від 28 грудня 2020 року № 1224/12-2019/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,4955 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2323355100:11:001:0033, розташовану на території Михайлівської селищної ради Запорізької області, так як спадкоємцем не був наданий витяг з Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЗП № 018912 від 03 вересня 2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,4970 га, розташованої на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки 2323355100:11:001:0003. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2308160362020, в Державному земельному кадастрі належна [PERSON] земельна ділянка визначена комунальною формою\~власності та має кадастровий\~номер 2323355100:11:001:0033. Згідно інформаційного листа від 21.10.2020 року № 05-10/1239 державного кадастрового реєстратора надано наступну інформацію. Земельну ділянку, розташовану на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області було зареєстровано на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель від 19 березня 2019 року, розробленої Запорізькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» та їй присвоєно кадастровий номер 2323355100:11:001:0006 для подальшої передачі Територіальній громаді сіл та селищ Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області в особі Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області . На площі земельної ділянки з кадастровим номером 2323355100:11:001:0006 мала бути розташована земельна ділянка з кадастровим номером 2323355100:11:001:0003, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту, для ведення\~особистого селянського\~господарства площею\~1,4970га,\~форма власності приватна. На момент присвоєння кадастрового номеру 2323355100:11:001:0003 ця процедура не передбачала реєстрацію самої земельної ділянки, тому земельна ділянка [PERSON] не проходила реєстрацію відповідно до чинного законодавства. 23 червня 2020 року Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області було прийнято рішення № 41 щодо надання згоди на розроблення технічної документації щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки комунальної власності площею 19,7647га з кадастровим номером 2323355100:11:001:0006. 15 жовтня 2020 року відділом у Михайлівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області було розглянуто заяву про державну реєстрацію земельних ділянок, утворених шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 2323355100:11:001:0006. Під час її поділу було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 2323355100:11:001:0033. Під час реєстрації цієї земельної ділянки не було долучено блоки інформації про власників (користувачів) земельної ділянки та документ, що посвідчує право та є підставою для виникнення права власності, оскільки земельну ділянку було зареєстровано відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та Постанови КМУ № 1051 «Про затвердження порядку ведення державного земельного кадастру» та з технічних підстав не можливо було внести таку інформацію. Після проведення державної реєстрації, вищевказана земельна ділянка має кадастровий номер 2323355100:11:001:0033 та має площу 1,4955га, витяг НВ- 2308160362020 надано спадкоємцю Позивачу. З технічних підстав після проведення державної реєстрації згідно Постанови КМУ № 1051, державним кадастровим реєстратором не може бути внесено зміни до Національної кадастрової системи України, а саме неможливо внести Державний акт, власника земельної ділянки та форму власності. Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218\~Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за наданням йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Також суд,\~при вирішенні\~питання захисту\~порушеного права\~позивача враховує\~правову позицію\~ВП ВС\~ від\~19.05.2020\~№ 916/1608/18\~(12-135гс19)\~щодо визначення\~способу захисту\~та належності\~відповідача у\~даній справі\~ та\~рішення ЄСПЛ\~у справі\~ «Зеленчук і Цицюра проти України» (Заяви № 846/16 та № 1075/16). Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] будучі спадкоємцем за заповітом оформити своє право на спадщину не має можливості, так як державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки помилково не були долучені блоки інформації про власників землекористувачів та відповідно до \~Постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18, власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача - Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна, а у відповідності до ч.2 ст. 5 ЦПК України , суд у випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту. Який не суперечить закону. Інший спадкоємець, згідно матеріалів справи, не заперечує проти вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на земельну ділянку. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved