Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначено, що позивачка на підставі договору дарування від 20.08.2014 року є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований також відповідач, який є рідним дядьком позивачки. Відповідач з 2007 року не проживає за зазначеною адресою, його особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує. Позивачка через реєстрацію відповідача змушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, вона не має можливості оформити субсидію. Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється. Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, відповідно до копії договору дарування від 20.08.2014 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.8, 9) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] змінила прізвище на «Меделяєва». (а.с.7) Відповідно до довідки КП «Служба Єдиного Замовника» та довідки Краматорського МВ ДМС України в Донецькій області відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.11,14) Відповідно до акту, складеного 14.12.2015 року, відповідач [PERSON], [INFO], з 2007 року по теперішній час за адресою: м. Краматорськ, вул. Кирилкіна, 5-10 не проживає. (а.с.10) При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що відповідач порушуює її право в користуванні власністю, а тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Краматорськ, вул. Кирилкіна, 5-10.

Outcome: approved