Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів звернулась [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву у якій просить суд провести розгляд справи без її участі за участю її представника адвоката [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд її задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 3253,55 грн. В судове засідання відповідач повторно не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Рівненського міського суду від 02 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Рівненського міського суду від 04 червня 2018 року по справі №569/1386/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів позов позивача задоволено повністю; змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 800 грн. щомісячно на стягнення аліментів в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З дослідженої в судовому засідання постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 липня 2018 року серії ВП №56794488 винесеної державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області Ониськевич Н.В. вбачається, що відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №569/1386/18 виданий 12 липня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області про змінення способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми в розмірі ј частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 01 червня 2018 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вбачається що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 червня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис №754. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по аліментах за період з 05 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року від 30 листопада 2018 року №106482 виданого державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області вбачається, що загальна сума заборгованості по аліментах станом на 30 листопада 2018 року становить 3253,55 грн. Отже, судом встановлено, що відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки відповідачем виконано частково, внаслідок чого за цей період виникла заборгованість відповідача за аліментами, яка визначена у вищезазначеній довідці. Вказаний розмір заборгованості за аліментами обчислений державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та ч.3 ст.195 СК України, а тому приймається судом до уваги. Як роз'яснено в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 Сімейного Кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено наступний правовий висновок: Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Згідно наведених позивачем розрахунків, сума пені за прострочення сплати аліментів на користь позивача на утримання дитини визначена нею в розмірі 4644,20 грн. Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Суд визнає, що розрахунок суми неустойки позивачем проведений у відповідності з вимогами ч.1 ст.196 СК України. Суд вважає, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів підлягає стягненню в розмірі 3253,55 грн., оскільки не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачем заявлені позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, а відповідачем дані вимоги не спростовані, а також не наведено жодних обставин, які-б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментам; відповідач до суду з позовом про зменшення розміру неустойки та розміру аліментів не звертався, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved