Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що на підставі договору купівлі-продажу майна від 30.10.2002 року їй належить будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивачки, зареєстрований: її син - [PERSON], який з вересня 2008 року фактично мешкає за адресою: [ADDRESS]. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації, але той ігнорує її прохання, чим порушує її право власності. Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка та її представник в особі [PERSON] не з'явилися, але надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке є у справі. Представник Управління державної міграційної служби України в Запорізької області в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Суд, згідно ст.76,169,224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка має у власності будинок [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, копія якого є у справі; позивачка, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Її право приватної власності є непорушним; згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України, позивачка не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні; вона має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. позивачка має сина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі; [PERSON] у зазначеному будинку зареєстрований, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кам`янської сільської ради від 08.01.2014 року, яка є у справі, але з вересня 2008 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, Актом обстеження від 08.01.2014 року, кий є у справі. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач, який є сином позивачки, будучи зареєстрованим у будинку, який належить позивачці на праві власності, але не проживаючи у ній, чинить позивачці перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні будинком, а тому, суд вважає можливим визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим по [ADDRESS]. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved