Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

в позові вказано, що на підставі судового наказу Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2019 року [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. На даний час він офіційно не працевлаштований, працює підсобним робочим на будівництві. Робота є непостійною та в повній мірі залежить від сезону погоди та роботодавця. Його місячний дохід є мінливим, але в середньому становить близько 6 000, 00 грн. Крім того на його утриманні перебуває старший син [PERSON] , [INFO] від попереднього шлюбу. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з батьком [PERSON] [INFO] померла мати старшого сина [PERSON] , а тому утримання сина повністю лежить по позивачеві. На даний час він із старшим сином [PERSON] та матір`ю позивача [PERSON] , [INFO] проживають в однокімнатній квартирі. Враховуючи вік матері він також витрачає ліки, які є потрібними для неї. Тому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Івано-Франківського міського суду від 07.10.2010 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, після оголошеної перерви в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити. Відповідач повідомлена судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 листопада 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06.03.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 302. Сина [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з батьком [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.08.2016 року батьками [PERSON] , [INFO] зазначено сторін по справі. Судовим наказом Івано-Франківського міського суду від 07 жовтня 2019 року стягується з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. З долученої позивачем копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.06.2017 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже відовідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів в підтвердження обставини зміни матеріального чи сімейного стану, з моменту винесення судового рішення про стягнення аліментів. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Сімейним законодавством визначено правові підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але їх не пов`язано зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 192 СК України визначено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Однак, позивачем на обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів, будь-яких відповідних доказів зміни матеріального становища чи сімейного стану, погіршення здоров`я, перебування його в тяжкому матеріальному становищі, суду не надано. Також позивачем не доведено, що він отримує нерегулярний, мінливий дохід. Згідно ч. 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В свою чергу судовим рішенням визначено здійснення стягнення в мінімальному гарантованому розмірі, справу розглянуто в порядку наказного провадження, вимога про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх доходів платника аліментів є безспірною. Таким чином зміна способу стягнення аліментів з 1/4 частини на 1500 гривень на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] суперечить нормам матеріального права, а також не забезпечить справедливий баланс для захисту прав неповнолітньої дитини, позов не обгрунтовано належними правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: dismissed