Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В своєму позові [PERSON] посилається на те, що на підставі державного акту він являється власником земельної ділянки площею 0,3822 га, яка розташована на території Кулішівської сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок: площею 0,2708 га та площею 0,1114 га. Даними земельними ділянками без відповідної правової підстави, без його дозволу та згоди, самовільно користується [PERSON] Просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON] повернути йому самовільно зайняті земельні ділянки, кадастровий номер 7324085200:03:001:0001 площею 0,2708 га та кадастровий номер 7324085200:03:001:0002 площею 0,1114 га, які розташовані на території Кулішівської сільської ради та призначені для ведення особистого селянського господарства; стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати та витрати, пов'язані із розглядом справи в суді. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. [PERSON] доповнив, що право на зазначені в позовній заяві земельні ділянки він у встановленому законом порядку успадкував від своєї матері. Коли після отримання ним державного акту, йому передавалися земельні ділянки на місцевості, [PERSON], перебуваючи на посаді сільського голови с.Кулішівка, підписав акти передачі межових знаків. Спірна земельна ділянка складається із двох земельних ділянок і обома фактично користується відповідач. В судовому засіданні відповідач позов не визнав з тих підстав, що він фактично користується іншими земельними ділянками, а не тими які належать позивачу: йому передана земельна ділянка [NUMBER], а позивачу - [NUMBER] та [NUMBER]. Також, вважає, що він на законних підставах користується своєю земельною ділянкою, а виданий йому сертифікат на право на земельну частку (пай) в 2001 році визнаний недійсним за недійсним рішенням Сокирянського районного суду. Пояснив, що на земельну ділянку, якою він фактично користується, він не має ні державного акту, ні сертифікату на право на земельну частку (пай), ні договору оренди. Незважаючи на те, що перебуваючи на посаді сільського голови с.Кулішівка він підписав акти передачі зазначених у позовній заяві земельних ділянок позивачу, він вважає дані акти недійсними. Визнав, що дійсно він був притягнутий до адміністративної відповідальності за самовільне захоплення земельної ділянки та сплатив штраф, однак не визнає дану постанову. Також, вважає недійсним акт, складений за участю представників сільської ради про самовільне захоплення ним земельних ділянок [PERSON], оскільки даний акт складений за його відсутності. Заслухавши сторони та представника позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] на підставі державного акту серії ЯД №117598, виданого заступником голови Сокирянської районної державної адміністрації від 28.09.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за землю за №010981800172, належить земельна ділянка площею 0,3822 га, розташована на території Кулішівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства. Дана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок: площею 0,2708 га, кадастровий номер 7324085200:03:001:0001 та площею 0,1114 га, кадастровий номер 7324085200:03:001:0002. Згідно витягів з технічної документації відділу Держземагенства у Сокирянському районі Чернівецької області №№411, 412 від 10.04.2014 року нормативна грошова оцінка вищезазначених земельних ділянок складає 6643,04 грн. та 21544,11 грн., а разом - 28187,15 грн. Копіями актів, складених спеціалістом проектної організації ПП «Пролиск ЛКБ» з участю представника Кулішівської сільської ради [PERSON] від 27.04.2010 року [PERSON] передано в натурі зазначені в державному акті земельні ділянки та на зберігання - по чотири межових знаки кожної із земельних ділянок. Актом, складеним 19.03.2014 року комісією Кулішівської сільської ради, підтверджується, що [PERSON] самовільно, без правовстановлюючих документів, використовує земельну ділянку площею 0,3822 га в адміністративних межах Кулішівської сільської ради, в полі урочища «Леонтійове», власником якої на підставі державного акту є [PERSON] Під час обстеження комісією встановлено, що самовільно захоплену земельну ділянку [PERSON] [PERSON] засадив садом. Рішенням Сокирянського районного суду від 27.03.2001 року визнано недійсним сертифікат, серія ЧВ №0108990, виданий Сокирянською районною державною адміністрацією 14.03.2000 року на ім'я [PERSON] за земельну частку (пай) площею 0,99 га в колективному сільськогосподарському підприємстві «Кулішівське», с.Кулішівка Сокирянського району. Дане рішення вступило в законну силу. Висновком спеціаліста ПП «Пролиск ЛКБ», залученого судом до участі в розгляді справи, підтверджується, що саме на спірну земельну ділянку видано державний акт [PERSON], а показаннями [PERSON] у виїзному судовому засіданні на місце розташування земельної ділянки підтверджується, що він засадив садом та використовує саме земельну ділянку, яку на місцевості спеціаліст визначив як земельну ділянку, на яку видано державний акт [PERSON] З визнаних відповідачем [PERSON] обставин судом встановлено, що останній не має жодних правовстановлюючих документів, передбачених ст.126 ЗК України на спірну земельну ділянку та у відповідності до вимог ст.125 ЗК України право користування ним спірною земельною ділянкою чи його право власності на неї не настали. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Ст. 126 ЗК України передбачає вичерпний перелік правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, суд не приймає до уваги документи, надані відповідачем на підтвердження надання йому земельної ділянки, оскільки вони не є правовстановлюючими документами, передбаченими земельним законодавством. Письмову вимогу [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки від 19.03.2014 року відповідач залишив без задоволення. Таким чином, дослідженими доказами даної цивільної справи підтверджується законність та обґрунтованість позовних вимог, тому вони підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати та у відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу. На підставі ст.ст.125,126, 152 Земельного Кодексу України та

Outcome: approved