Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визначити їм додатковий строк для подання заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2012 року. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали на те, що вони мешкали однією сімєю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи близькі стосунки та відсутність близьких родичів, спадкодавиця 05 листопада 2007 року склала заповіт за яким заповідала їм, [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 6,95 га. 09 квітня 2012 року [PERSON] померла. 27 червня 2015 року з метою оформлення спадщини у встановленому законом порядку вони звернулися до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтв їм було відмовлено, оскільки вони пропустили встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини. Вважають, що встановлені законом терміни пропустили з поважних причин, а саме: віддаленість проживання від міста Дніпропетровська, відсутність грошей на транспортні затрати та сплату нотаріальних послуг, слугували пропуску своєчасного звернення до нотаріуса з відповідними заявами. З огляду на вищевикладене позивачі вважають, що мають необхідність у судовому порядку поновити пропущений строк для прийняття спадщини, таким чином, звернулися до суду. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі. Представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу без його участі та участі позивачки. Представник Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності їх представника (а.с.40). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає, що достатнім буде додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України визначено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] рідні брат та сестра, які проживали разом однією сімєю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. 09 квітня 2012 року [PERSON] у віці 82 роки померла, про що в книзі реєстрації смертей 09 квітня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 446010 виданим Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,950 га в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП № 055893, виданого Дніпропетровською районною адміністрацією 22 жовтня 2004 року, згідно розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 716-р від 30.09.2004 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 010412001740 (а.с.17). Позивачі мали добрі стосунки з [PERSON], піклувалися про неї. Безпосередньо весь час до смерті [PERSON] позивачі проживали однією сімєю з [PERSON] оскільки остання потребувала постійного догляду та піклування. Згідно з заповітом від 05 листопада 2007 року, завіреним секретарем Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, а саме: земельну ділянку площею 6,950 га в межах згідно з планом, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області заповідає [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). 27 червня 2015 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Однак державний нотаріус відкривши спадкову справу за № 357/2015 (а.с.15), відмовив позивачам в видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки позивачами був пропущений строк на прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с.14). Згідно з довідкою виконкому Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 257 від 26 травня 2015 року, померла [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала по день смерті (09.04.2012 року) за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON], як в свою чергу здійснювала за [PERSON] постійний догляд, вела спільне господарство та поховала її за власні кошти (а.с.18). Позивачі фактично прийняли спадщину так як на момент смерті проживали разом з [PERSON], а також не заявляли про відмову від прийняття спадщини. У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачам додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.\~\~ Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачі пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити, призначити їм додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті [PERSON], померлої 09 квітня 2012 року - три місяці, починаючи з дня вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного,

Outcome: approved