Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В позові йдеться про порушення [PERSON] умов укладеного з ПАТ «Альфа-Банк» (первісний позивач) 24.01.2013 року договору кредиту № 500338749, згідно якого ПАТ «Альфа-Банк» надано, а [PERSON] отримав кредит у розмірі 12 188 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено Договір факторингу, згідно якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача. А 10.10.2016 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне їй право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими відсотками, комісіями та всіма платежами за основним договором. Оскільки [PERSON] не виконує взяті на себе за вищевказаним договором зобов'язання, в результаті чого у нього перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» виникла заборгованість в розмірі 32 765, 85 грн.: 10 715, 58 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10 700, 27 грн. - заборгованості по відсоткам та комісією; 11 350 грн. - пеня, штраф, неустойка. З урахуванням цього, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача зазначену вище суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. З урахуванням наведеного суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, 24.01.2014 р. ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір кредиту № 500338749, згідно якого відповідач отримав від банку 12 188 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.99 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.01.2016 року. 30 вересня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» уклали договір факторингу, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500338749 від 24.01.2013 року. 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, згідно якого ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне їм право вимоги до [PERSON] коштів за укладеним договором кредиту № 500338749 від 24.01.2013. Відповідно до повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договорі № 500338749 від 24.01.2013 року та включення персональних даних [PERSON] до бази персональних даних № 001471938-1 від 24.10.2016 року відповідача повідомлено про вступлення права грошової вимоги факторові та визначено грошову вимогу, яка підлягає виконанню. Відповідач не виконував умов Договору, не здійснював обумовленого сторонами щомісячного мінімального платежу коштів первісному позивачеві чи факторові, не повідомляючи про причини невиконання зазначеної вище угоди. У відповідності до п.2.3 Договору факторнгу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року право вимоги вважається відступленим фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата Майнінг Груп» ціни прав вимоги в повному обсязі. Згідно п. 3.1.7. Договору Факторингу ТОВ «Дата Майнінг Груп» запевняє та гарантує, що на день укладення цього договору право вимоги, яке відступається, не перебуває в заставі, дійсно має місце заборгованість Боржників перед Клієнтом, що ця заборгованість виникла на законних підставах (незалежно від наявності факту прострочки зобов'язань з боку Боржників, але за наявності законних підстав для стягнення заборгованості), що вона повністю не погашена, не прощена, не стягнена, а також, що права вимоги повернення заборгованості по Боржникам не відступлені Клієнтом третім особам, Клієнтом не укладено угод про заміну зобов'язань по поверненню такої заборгованості іншими зобов'язаннями. Умови вказаного кредитного договору банком виконані в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань погашати кредит та сплачувати нараховані проценти згідно погодженого графіку відповідач [PERSON] не виконав, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 32 765, 85 грн.: 10 715, 58 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10 700, 27 грн. - заборгованості по відсоткам та комісією; 11 350 грн. - пеня, штраф, неустойка. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини тощо. Згідно ст.ст. 509,526,530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; якщо прострочив - на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З урахуванням наведеного, суд визнає, що оскільки відповідачем [PERSON] було порушено взяте на себе зобов'язання за договором кредиту, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 32 765, 85 грн. доведений належними доказами, з боржника підлягає стягненню на користь позивача заявлена та встановлена судом зазначена сума заборгованості та відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого банком при зверненні до суду судового збору - 1 600 грн.

Outcome: approved