Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

В Сарненський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна звернувся тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини [NUMBER] полковник [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь військової частини майнову шкоду в сумі 2783,70 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що самовільне залишення відповідачем\~молодшим сержантом [PERSON] військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення за період не виконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. Дана заборгованість перед військовою частиною у сумі 2783,70 грн. не сплачена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 22.05.2019 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 19.06.2019 року закрито підготовче провадження у цивільній справі. Призначено судовий розгляд 02.07.2019 року. У судове засідання позивач явки свого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Він нього до суду надійшла заява в якій він просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявність поштового повідомлення в матеріалах справи. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання, та від якого не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки ним не повідомлені, відзиву на позов не подано, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача, на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, за наявними у справі доказами (у заочному порядку). Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно витягу із довідки про дослідження окремих питань аудиторського завдання військової частини польова пошта [NUMBER] (а.с. 7), 26.01.2015 року молодший сержант [PERSON] самовільно залишав військову службу, що призвело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення фактично призупинена наказом № 1042 від 02.03.2015 р. Встановлено, що [PERSON] , наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 16 серпня 2014 №62 [PERSON] , зарахований до списку особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого стрільця 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 12 механізованої роти 4 механізованого батальйону військової частини. Згідно витягу з довідки військової частини, заборгованість по переплаті грошового забезпечення військовослужбовцю [PERSON] становить 2783,70 грн. Відповідно до п.34.4 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої\~наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого\~Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Згідно з п. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого\~Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України,особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно\~ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Враховуючи, що після самовільного залишення [PERSON] військової частини, йому виплачувалось грошове забезпечення, однак в цей період він не виконував покладених на нього обов`язків військової служби, тому отримане ним грошове забезпечення за цей період не має законних підстав та підлягає поверненню в порядку\~ст.1213 ЦК України. Таким чином, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна у виді виплаченого грошового забезпечення в сумі 2783,70 грн. Оскільки позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 1921 грн., а позовні вимоги задоволено повністю, тому згідно вимог\~ст.141 ЦПК України, такі судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved