Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

В провадженні Краснолиманського міського суду Донецкої області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «БАНК ФАМІЛЬНИЙ», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Будьонівський районний відділ державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання права власності та зняття арешту з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «БАНК ФАМІЛЬНИЙ» адвокат Лоба А.М. заявив клопотання щодо заміни первісного відповідача - ПАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ» на належного відповідача - Будьонівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Клопотання обґрунтував наступним. 13.07.2006 Калінінським районним судом м. Донецька виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь банку заборгованості в розмірі 17734,50 грн. та судових витрат. 02.07.2018 в ході примусового виконання державним виконавцем було отримано довідку з КП БТІ, згідно якої [PERSON] належить 1/3 частина квартири по [ADDRESS] , але було вказано, що паспортними даними власників КП БТІ м. Донецька не володіє. 25.10.2009 державним виконавцем Будьонівського РВ ДВС було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника, при цьому не зазначено РНОКПП боржника, хоч а в судовому наказі від був зазначений. З грудня 2018 року третій особі було достеменно відомо, що у боржника по виконавчому провадженню [PERSON] та позивача [PERSON] повністю співпадають прізвище, ім`я, по батькові, проте не співпадають реєстраційні дані, що ідентифікують фізичних осіб: дата народження, місце народження, РНОКПП, серія та номер паспорту. Тобто, що позивач є від`ємною особою від відповідача. Представник банку 26.06.2019 звернувся до начальника Будьонівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з клопотанням щодо зняття арешту з вказаного майна позивачів в порядку ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», однак арешт знято не було. У зв`язку з викладеним, банк жодним чином не оспорює право власності позивачів на належне їм майно та є не суб`єктом, що наділений правом зняти такий арешт. А отже банк не є належним відповідачем у справі. Представник позивачів адвокат Саленко Я.Ю. в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував, зазначивши, що відповідач перешкоджав позивачам у зняття арешту з квартири, що підтверджується його відповіддю від 20.11.2018 на адресу ВДВС. Крім того, виходячи з роз`яснень, що надані у пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Таким чином, вважає, що позивачі звернулися до належних відповідачів і підстав для заміни відповідача не має. Розглянувши доводи представників сторін суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Згідно статті 51 ЦПК України : 1. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. 2. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. 3. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. 4. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. 5. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача. Отже на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача ані залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів, ані замінити первісного відповідача належним відповідачем. Враховуючи викладене та думку представника позивачів адвоката Саленко Я.Ю., який категорично заперечував проти заміни первісного відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «БАНК ФАМІЛЬНИЙ» адвоката Лоба А.М. щодо заміни первісного відповідача - ПАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ» на належного відповідача - Будьонівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області слід відмовити. В судове засідання, призначене на 09.09.2019 не прибув представник третьої особи - Будьонівського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо позову не надав. Відповідно до ч. 6 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані зокрема: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. За приписами ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Статтею 181 ЦПК України визначено: 1. У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. 2. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. 3. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 178 цього Кодексу. 4. Пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - отримати відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, викладене, та ті обставини, що на витребуванні доказів наполягав представник позивачів адвокат Саленко Я.Ю., суд вважає за необхідне витребувати у третьої особи - Будьонівського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області пояснення щодо позову та відзиву, а також матеріали виконавчого провадження №14197343. Крім того, представник позивачів адвокат Саленко Я.Ю. звернувся до суду з клопотанням про подальший розгляд справи в режимі відеоконференції, який обґрунтовує тими обставинами, що він є адвокатом адвокатського об`єднання «Гесторс Інтер», яке розташоване в м. Києві, сам мешкає в м. Києві, у зв`язку з необхідністю його безпосереднього прибуття у судові засідання в м. Лиман, позивачі несуть витрати, пов`язані з переїздом його до цього населеного пункту. Просить дозволити йому брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції у приміщенні Шевченковського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за пять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання звязку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою. Представником позивачів в клопотанні вказано причину неможливості прибуття в судове засідання - велика відстань між м. Київ та м. Лиман Донецької області, яка складає понад 620 км, розмір фінансових витрат, які він змушений буде понести для її подолання. Отже, розглянувши вищевказане клопотання, суд приходить до переконання про те, що воно підлягає до задоволення так як викладені в клопотанні підстави позбавляють представника позивачів прибути для безпосередньої його участі в судовому засіданні в приміщенні суду, в провадженні якого перебуває справа. Відповідно до ч. 5, 8 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Враховуючи викладене суд, вважає за необхідне доручити Шевченківському районному суду м. Києва забезпечити проведення відео конференції по даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed