Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення процентів за договором позики, втрат від інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов'язання звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 06 жовтня 2011 року в розмірі 20612,40 грн., втрат від інфляції в розмірі 23566,84 грн. і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2513,02 грн., а всього 46692,26 грн. Судові витрати по справі. В судове засідання відповідач повторно не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 6 жовтня 2011 року відповідач позичив у позивачки 38000,00 грн. терміном до 10 березня 2012 року під 10 відсотків річних за позичену суму. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором позики з якого вбачається, що [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 38 000,00 грн. терміном до 10 березня 2012 року під 10% за позичену суму. Рішенням Рівненського міського суду від 01 березня 2013 року в справі №1715/21513/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] встановлено, що відповідачем повернуто для позивача 29 березня 2012 року 70 євро, що згідно курсу валют на той час становило 7462 грн. та 20 червня 2012 року - 300 євро, що згідно курсу валют на той час становило 2973 грн. Таким чином, станом на день звернення до суду решта позики в сумі 27 565 грн. в порушення встановлених умов договору та положень ст.ст.526,530,1046,1047,1049 ЦК України не повернута у встановлений договором строк. Крім того договором позики між сторонами встановлено 24% річних, що становить 2% в місяць. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, встановлені обставини, а саме що відповідач позичив у позивача кошти та не повернув їх у термін, передбачений договором позики термін не підлягає доказуванню. Рішенням Рівненського міського суду від 20 лютого 2015 року по цивільній справі №569/17952/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення процентів за договором позики, втрат від інфляції та трьох відсотків за порушення грошового зобов'язання на загальну суму 26533,05 грн. задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 06 жовтня 2011 року в розмірі 15802,84 грн., втрати від інфляції в розмірі 8691,56 грн. за період з 01 березня 2013 року по 01 лютого 2015 року і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2038,65 грн., всього 26533,05 грн. за період з 01 березня 2013 року по 20 лютого 2015 року. Однако вказане рішення суду відповідачем не виконано. За період з 01 лютого 2015 року по 01 серпня 2017 року заборгованість відповідача по процентах становить 20612,40 грн.; станом на 01 серпня 2017 року втрати від інфляції у звязку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за період з 01 лютого 2015 року до 01 серпня 2017 року становлять 23566,84 грн., три проценти річних від простроченої суми становлять 2513,02 грн. Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем згідно квитанції від 13 листопада 2017 року №0.0.891306426.1 було сплачено 180 грн. за подання оголошення про виклик відповідача до суду через засоби масової інформації та 640 грн. згідно квитанції №11 від 21 липня 2017 року про сплату судового збору. Враховуючи, що рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved