Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

В провадженні Суворовського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені у 2015р. і позивач не має наміру поновлювати подружні відносини. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 19.12.2010р.н.. Позивач вважає, що подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе та суперечить інтересам їх сімї. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, примирення не можливе, а тому не бачить сенсу перебування позивача та відповідача у шлюбі. При цьому звернула увагу суду, що до цього часу [PERSON] не подано позову про розірвання шлюбу до суду м.Марселя. Представник відповідача [PERSON] в засідання не зявився, звернувся з заявою про залишення позову без розгляду, оскільки 09.08.2018р. судом першої інстанції м. Марселя, Франція, 4 палати САВ С, ухвалено постанову про непримирення сторін, якою дозволено подружжю подати позов про розірвання шлюбу протягом трьох місяців після оголошення постанови, тільки членом подружжя, який подав початкове прохання, тобто [PERSON]. Ухвалою суду від 13.11.2018 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 11.06.2010 року у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №342. Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №517715, виданого повторно Суворовським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Причинами розпаду сімї стали різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В судовому засіданні було вствановлено, що позивач свій позов підтримує і просить розірвати шлюб, на підтвердження чого надіслав до суду заяву. Відповідач також мала намір розлучитися у зв'язку з чим ще 26.02.2018р. до суду першої інстанції м.Марселя, Франція, за місцем фактичного проживання, подала клопотання про розірвання шлюбу, а 09.07.2018р. в суді при слуханні для примирення підтримала вимогу про розлучення, але в наступному так як було визначено вказаним судом, протягом трьох місяців [PERSON] позов про розлучення не подала. Отже, встановлені обставини дають підстави для виноску, що сім'я у сторін розпалася, сторони мають намір розірвати шлюб, тому надавати строк для примирення не доцільно, оскільки суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача обґрунтована і доказана, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved