overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що відповідач до досягнення повноліття сплачував аліменти на утримання доньки. Після досягнення донькою повноліття, відповідач відмовився сплачувати аліменти в звязку з навчанням доньки. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовні заяві стягувати з [PERSON],[INFO] на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] із серпня 1996 року сторони перебували у шлюбі. У жовтні 2003 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з позивачем. Згідно довідки, виданої Кременчуцьким коледжем транспортної інфраструктури [PERSON], термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Згідно ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на отримання аліментів в даному випадку припиняється у випадку припинення навчання дитиною. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища малолітніх дітей, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Суд, на підставі встановлених фактів, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Згідно ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~необхідно з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.\~\~ Суд враховує, що випадків, передбачених\~статтею 174 Сімейного Кодексу України\~щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ст.\~214, ч. 1 п. 1 ст.\~367 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що відповідачка добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає, на даний час сторони проживають окремо. Просить стягувати з відповідачки на його користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, посилалася на те, що допомагає матеріально своїй матері та має проблеми із здоровям, просила суд стягувати з неї аліменти на утримання доньки в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 17 травня 2002 року. 30 вересня 2002 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Неповнолітня [PERSON], проживає разом із батьком, що не заперечується відповідачем. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 80 цього ж Кодексу\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідачка не надала суду належних і достовірних доказів про відсутність у неї можливості надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі який просить позивач. Суд, на підставі встановлених фактів, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу щомісячно кожному, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 88 ЦПК України\~необхідно з відповідача на користь держави стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн.\~\~ Відповідно п. 7 ст.\~214, ч. 1 п. 1 ст.\~367 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Марвелос», приватного нотаріуса КМНО Єгорової М.Є. про витребування майна з чужого володіння та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. У судовому засіданні 14 листопада 2016 року представником третьої особи ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заявлено клопотання про закриття провадження у справі. Позивач та її представник заперечували проти задоволення клопотання. За правилами ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить витребувати з чужого володіння від ТОВ «Марвелос» квартиру, яка розташована на території Оболонського району м. Києва, та скасувати рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Марвелос». Відтак, заявлені позовні вимоги, пов'язані з вирішенням спору про право на спірну квартиру, а тому не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Згідно з ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ЖБК «Академічний-15» до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. У судовому засіданні 20 серпня 2015 року представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у зв'язку з тим, що позов заявлено особою, яка не має повноважень на ведення справи. Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що голову правління ЖБК було обрано у 2011 році, через два роки правління не переобиралося, оскільки загальних зборів з цього часу не було. Відповідно до п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. З матеріалів справи вбачається, що у червні 2014 року до суду надійшла позовна заява, підписана представником позивача Серафіменко В.О., який діяв на підставі довіреності № 04-0814 від 13 січня 2014 року. Вказана довіреність видана головою правління [PERSON], підпис останньої скріплений печаткою кооперативу. За пунктом 52 Статуту кооперативу правління обирається загальними зборами з числа членів кооперативу у кількості на менше 3 чоловік строком на два роки. На підставі наказу від 01 вересня 2011 року [PERSON] призначено на посаду голови правління з 01 вересня 2011 року, а до складу правління [PERSON] увійшла за результатом проведення Загальних зборів кооперативу у квітні 2011 року. Такі обставини підтверджені представниками сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим законом шляхом внесення відповідних записів до ЄДР. Частиною 1. ст. 16 вказаного Закону визначено, що ЄДР створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником кооперативу, який може представляти інтереси юридичної особи без довіреності, вказано [PERSON] Таким чином, до переобрання [PERSON] чи обрання іншої особи Головою правління та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру остання має право представляти інтереси кооперативу, видавати довіреності, звертатися до суду з позовними заявами в інтересах кооперативу, тощо. Разом з тим, члени кооперативу не позбавлені можливості ініціювати скликання загальних зборів з метою вирішення питання про переобрання складу правління кооперативу. Відтак, суд ухвалює відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом прокурора Самарського району м. Дніпропетровська в інтересах [PERSON] до Дніпропетровської міської ради, треті особи: КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровська, восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. 30 липня 2015 року до суду надійшла заява від [PERSON] про залучення її у якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги, обґрунтована тим, що вона є матірю померлого [PERSON], а тому вона є спадкоємцем першої черги відповідно до закону і рішення по даній справі буде впливати на її законні права та інтереси. З наданих матеріалів слідує, що матірю [PERSON], який народився 30 липня 1975 року є [PERSON], згідно свідоцтва про народження 1-КИ № 169240 виданого 25 березня 2008 року Самарським ВРАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст. 34 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача. Представник позивача при вирішенні даного питання поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпропетровська проти заявленого клопотання не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача та представника третьої особи приходить до висновку про необхідність залучення до участі у даній справі в якості заінтересованої осіби з самостійними вимогами [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

В провадженні суду перебувала вищевказана справа. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволений. Рішеннням суду встановлений порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS]. 14.07.2016 року [PERSON] звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не зявились, повідомлені судом про розгляд заяви. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в процесі розгляду справи [PERSON] був сплачений судовий збір та оплачена судова експертиза. Вказані обставини підтверджуються квитанцією про сплату судового збору №80087017 від 02.02.2016 року в розмірі 551 грн. 20 коп. та квитанцією від 19.04.2016 року за №375416034 в розмірі 2020,00 гривень. Строк на виконання рішення не закінчився. Враховуючи, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати, позивачем в процесі розгляду справи надані докази на підтвердження понесених нею судових витрат, строк на виконання рішення не закінчився, заява [PERSON] є обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 214 ЦПК України та ст. 220 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

В провадженні суду перебувала вищевказана справа. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2017 року позов уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] задоволений. Рішенням суду звільнено з-під арешту, накладеного 17.06.2010 року постановою Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ В-9/175, серія та номер: АА 100350 від 07.05.2010 року - квартиру № 77, розташовану в місті Одесі, Тираспольске шосе, будинок № 27. 25.05.2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1378 гривень, який сплачений ПАТ «Дельта Банк» згідно платіжного доручення від 15.07.2016 року за №11049221. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом про розгляд заяви в порядку ст.74-76 ЦПК України. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 88 ЦПК України встановлений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в процесі розгляду справи ПАТ «Дельта Банк» був сплачений судовий збір у розмірі 1378 гривень. Вказані обставини підтверджуються платіжним дорученням від 15.07.2016 року за №11049221. Строк на виконання рішення не закінчився. Враховуючи, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати, позивачем в процесі розгляду справи надані докази на підтвердження понесених ним судових витрат, строк на виконання рішення не закінчився, заява ПАТ «Дельта Банк» є обґрунтованою та відповідає вимогам ст. 214 ЦПК України та ст. 220 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В провадженні суду перебувала вищевказана справа. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2018 року позов [PERSON] задоволений: в порядку поділу майна подружжя з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута вартість 1/2 частини автомобіля [PERSON], 2006 року випуску, номерний знак [NUMBER] у розмірі 60\~000 грн. 22.06.2018 року [PERSON] звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1585 гривень, який сплачений нею згідно квитанції від 12.07.2017 року за № 4. Сторони відповідно до ст. 270 ЦПК України в судове засідання не викликались. [PERSON] за власною ініціативою зявилась в судове засідання, де заяву підтримала. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в процесі розгляду справи [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 1585 гривень. Вказані обставини\~підтверджуютьсяквитанцією від 12.07.2017 року за №4. Строк на виконання рішення не закінчився. Враховуючи, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судовий збір, саме в процесі розгляду справи позивачем надані докази на підтвердження понесених нею судових витрат, строк на виконання рішення не закінчився, заява [PERSON] є обґрунтованою та відповідає вимогам статті 270 ЦПК України. Зазначене узгоджується із пунктом 41 ППВСУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В провадженні суду перебувала вищевказана справа. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2018 року позов Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР задоволений: визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області [PERSON] про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна від 11.09.2017 року (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 37055446 від 13.09.2017 року), на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 183,9 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 106 А/1. стягнуто з державного реєстратора Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області [PERSON] на користь прокурори Одеської області судовий збір у розмірі 400 грн. стягнуто з [PERSON] на користь прокурори Одеської області судовий збір у розмірі 400 грн. 26.10.2018 року Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору у розмірі 800 гривень. Сторони відповідно до ст. 270 ЦПК України в судове засідання не викликались. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ст. 133 ЦПК України). Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що в процесі розгляду справи прокуратурою Одеської області був сплачений судовий збір у розмірі 1600 гривень. Вказані обставини\~підтверджуютьсяквитанцією від 19.10.2017 року за №1787. Водночас, рішенням суду від 20.02.2018 року судові витрати стягнуті з відповідачів на користь прокуратури Одеської області на загальну суму 800 грн. Строк на виконання рішення не закінчився. Враховуючи, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання про судовий збір, строк на виконання рішення не закінчився, заява Заступника прокурора Одеської області є обґрунтованою та відповідає вимогам статті 270 ЦПК України. Зазначене узгоджується із пунктом 41 ППВСУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved