Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання в якому вказувала, що вона разом з відповідачем мають спільного сина [PERSON] [INFO]. Син проживає з позивачкою, досяг повноліття, проте продовжує навчання, а саме є студентом першого курсу фармацевтичного факультету Одеського національного медичного університету. Навчається за денною формою за контрактом. Строк закінчення навчання 30 червня 2020 року. Також позивачка вказувала на те, що син знаходиться на її повному матеріальному утриманні та потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням, проте відповідач в добровільному порядку таку допомогу на утримання [PERSON] не надає. Посилаючись на те, що [PERSON] є працездатною особою, отримує прибуток, а тому позивачка вважала, що він має змогу та зобовязаний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі нею позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років. Ухвалою суду від 29 серпня 2016 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що [PERSON] має задовільний стан здоровя, проте стипендію не отримує, інших джерел доходу не має. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі відповідача, його представник [PERSON] позовні вимоги не визнав. Заперечення проти позову обґрунтовував тим, що відповідач на цей час не працює, жодних доходів не отримує, проте сплачує за судовим рішенням аліменти на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Крім того значну частину коштів [PERSON] витрачає на утримання власного будинку та оплату комунальних послуг, тобто на відміну від позивачки не має фінансової можливості утримувати сина [PERSON]. Третя особа без самостійних вимог [PERSON]О в судове засідання не зявився, проте надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог заперечує. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі відповідача та третіх осіб. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO]. З матеріалів справи також вбачається, що останній досяг повноліття, однак є студентом першого курсу фармацевтичного факультету Одеського національного медичного університету. Навчається за денною формою за контрактом. Строк закінчення навчання - 30 червня 2020 року. У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України розмір аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина визначаються судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоровя та матеріального становища доньки, сина, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом з матеріалів справи (а.с. 5) встановлено, що [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з матір'ю, проте несе значні витрати на навчання у вищому учбовому закладі, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Виходячи з встановлених обставин та положень закону суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина, сплачуючи аліменти на користь позивачки. При встановленні можливості відповідача матеріально утримувати сина суд виходить з того, що [PERSON] має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою, хоча й не працює, сплачує за судовим рішенням аліменти на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, несе додаткові витрати на утримання будинку, сплату комунальних платежів. В зв'язку з наведеним суд прийшов до висновку, що відповідач може приймати участь в матеріальному утриманні сина, розмір такого утримання з врахуванням встановлених обставин суд визначає в 1/8 частину його заробітку (прибутку). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню на користь бюджету 275,60 грн. судового збору.

Outcome: partial