Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] обласної ради, [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова, третьої особи без самостійних вимог Виконавчого комітету [PERSON] міської ради про визнання права користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що [PERSON] є учасником бойових дій і з 1982 року працювала медсестрою-анестезісткою у [PERSON] обласному клінічному онкологічному диспансері, з 2013 року - пенсіонер по вислузі років. З 1986 року по 1989 рік позивач в складі діючої армії, проходила військову службу в Центральному військовому госпіталі обмеженого контингенту радянських військ в Республіці Афганістан (м. Кабул) на посаді медсестри-анестезістки. По поверненні з військової служби позивач поселилась в гуртожитку, а саме в кімнаті № 141, і до даного часу безперервно проживаю в ній. Однак, 14.06.1989 року вона була зареєстрована в гуртожитку, але номер кімнати в штампі про паспортну реєстрацію не зазначений. Позивач є єдиним наймачем займаної кімнати № 141. На її ім'я відкритий особовий рахунок за № 175 на оплату за проживання в гуртожитку медпрацівників за адресою: м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 31, кімната № 141. Будівля гуртожитку, розташованого за адресою м. Вінниця, вул.\~Родіона Скалецького, буд. 31 знаходиться у власності [PERSON] обласної ради та перебуває на балансі [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням [PERSON] обласної ради від 20.06.2013 року №569, а саме п. 3 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобовязано передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці дану будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями. Починаючи з 2010 року ведеться робота по підготовці гуртожитку до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат мешканцями. Проте однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Але мешканці гуртожитку зареєстровані не до займаних кімнат, а тільки до будинку, тобто в адресі реєстрації місця проживання вказано лише «Скалецького 31, гуртожиток». Мешканці гуртожитку неодноразово зверталися до головного лікаря ВОКЛ ім. М.І. Пирогова на балансі якої знаходиться гуртожиток провести перереєстрацію мешканців відповідно до займаних кімнат, але отримували відмову, оскільки перереєстрація громадян не входить до компетенції ВОКЛ ім. М.І. Пирогова. Листом департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури [PERSON] обласної державної адміністрації №01-9/П-623 від 28.11.2014 року стверджується, що департаментом було прийнято рішення, що питання із розвязання проблемних питань забезпечення прав мешканців гуртожитків на житло має розглядатися виключно в судовому порядку. Наведене змусило позивачів звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в ній та просила суд позовну заяву задоволити. Представник відповідача [PERSON] обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] обласної ради [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Представник третьої особи без самостійних вимог Виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне. [PERSON], є учасником бойових дій і з 1982 року працювала медсестрою-анестезісткою у [PERSON] обласному клінічному онкологічному диспансері, з 2013 року - пенсіонер по вислузі років. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 25.08.1983 року за [PERSON] обласним онкодиспансером було закріплено певну кількість місць для поселення працівників онкодиспансеру в гуртожиток по вул. Р.Скалецького, 31 в м. Вінниці, який знаходився на балансі ВОКЛ ім. М.І. Пирогова. В 1984 році позивач отримала дозвіл на зайняття ліжко-місця в даному гуртожитку, і відразу заселилась в одну з кімнат. З 1986 року по 1989 рік позивач в складі діючої армії, проходила військову службу в Центральному військовому госпіталі обмеженого контингенту радянських військ в Республіці Афганістан (м. Кабул) на посаді медсестри-анестезістки. По поверненні з військової служби позивач поселилась в гуртожитку, а саме в кімнаті № 141, і до даного часу безперервно проживаю в ній. Згідно акту від сусідів позивача, [PERSON] постійного проживає за адресою [INFO], кімната №141. Також підтвердженням факту постійного проживання позивача у згаданій кімнаті гуртожитку є договір про користування електричною енергією укладений між ПАТ «Вінницяобленерго» та позивачем, на постачання електроенергією кімнати №141, а також квитанції про сплату комунальних послуг, згідно яких платником являється позивач за кімнату № 141. Будівля гуртожитку, розташованого за адресоюм. Вінниця, вул.\~Родіона Скалецького, буд. 31 знаходиться у власності [PERSON] обласної ради та перебуває на балансі [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням [PERSON] обласної ради від 20.06.2013 року №569, а саме п. 3 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобовязано передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці дану будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями. Відповідно до ч.1, 3 ст.9 ЖК УРСР громадами мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право, зокрема, на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, на підставах, передбачених законом. Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів видає громадянинові ордер який є єдиною підставою для вселення. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, повязані з договором найму. Особи, які вселились до наймача житлового приміщення у встановленому ст. 65 ЖК України порядку, набувають рівне право користування житловим приміщенням. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що громадяни, на яких поширюються дія Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. Відповідно до положень\~ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень\~ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~та в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved