Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 3 вересня 2005 року по 15 червня 2017 року, шлюб розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча є фізичною особою-підприємцем та має стабільний дохід, у звязку з чим просила стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн. щомісячно. Інших осіб, які б знаходились на утриманні відповідача, немає. Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, за участю їх представників (а.с.23, 45). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, проси позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, пояснивши, що відповідач не заперечує свого обовязку сплачувати аліменти на утримання дитини, але не згоден з розміром аліментів, зазначеним в позовній заяві. [PERSON] дійсно є фізичною особою-підприємцем за спрощеною системою оподаткування, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та свідоцтвом платника єдиного податку, іншого постійного місця роботи не має. Підприємницька діяльність є єдиним джерелом доходів відповідача. У відповідності до звіту про дебетові та кредитові операції по рахунку № 26004060090346, відкритого в ПАТ КБ «ПриватБанк», загальна сума коштів, яка надійшла відповідачу в рахунок оплати за товари за період з 01.01.2017р. по 11.09.2017р. складає 123177,64 грн. Загальна сума витрат на здійснення підприємницької діяльності складає 80% від загальної суми виручки. Крім того, [PERSON] має постійні щомісячні витрати у вигляді орендної плати за приміщення, де він здійснює підприємницьку діяльність, в розмірі 2500 грн., податків та зборів, які він повинен сплачувати щомісячно в розмірі 640 грн. єдиний податок, ЄСВ в розмірі 3000 грн. у звязку з тим, що не має можливості жити у житловому будинку, який вони придбали з позивачем у шлюбі. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивач необґрунтовано просить стягнути з нього аліменти в розмірі 10000 грн щомісячно. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2006 року по 27 червня 2017 року, шлюб розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2017 року, яке набрало законної сили 27 червня 2017 року (а.с.2, 4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторонами не оспорюється та обставина, що дитина проживає разом із матірю. Представником позивача суду надані докази знаходження малолітньої [PERSON], [INFO], на утриманні [PERSON] Ці витрати складаються з придбання одягу, канцелярського приладдя, оплати за відвідування додаткових занять (а.с.26,28). [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець у виконавчому комітеті Красноармійської міської ради Донецької області 15 січня 2007 року за № 22710000000003580 (а.с.32), з 1 січня 2012 року є платником єдиного податку зі ставкою 20%, що підтверджується копіями свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця № 495521 та свідоцтва платника єдиного податку (а.с.33). Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у тверді грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)Стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)Стан здоровя та матеріальне становище дитини; 3)Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, - з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку на її утримання у твердій грошовій сумі за заявою позивача. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що він є фізичною особою-підприємцем, працездатний, інших осіб, яких зобовязаний утримувати за законом, не має, дитина є здоровою, самостійного джерела засобів до існування не має. Згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця [PERSON] за 2016 рік загальна сума його доходу за звітний (податковий) період становить 1.249.443,04 грн., щомісячний авансовий внесок становить 826,80 грн. Згідно договору оренди обєкта нерухомості від 15 січня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], орендар сплачує орендодавцю за оренду будівлі частини будівлі з підсобними (службовими) приміщеннями 2500 грн. щомісячно (а.с.34-36). З наданого представником відповідача звіту про дебетові та кредитові операції за рахунком 26004060090346 «[PERSON], підприємець» з 01.07.2017р. по 30.09.2017р. оборот по дебету становить 123177,64 грн., оборот по кредиту становить 123172,79 грн. (а.с.29-31). За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, що суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у звязку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Відповідно до ст. ст.180-182, 184 СК України,

Outcome: approved