Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів, частково змінивши позов, посилаючись на те, що вони є власниками будинку, розташованого за адресою: м.Костянтинівка, вул.Станіславського, б. 20 та на підставі договору від 03 листопада 2006 року є споживачами послуг, які надає відповідач. 14 квітня 2015 року на ділянці вул.Осіпенко-Станіславського вийшла зі строю водопровідна лінія, у звязку з чим представники відповідача відключили подачу води по вул.Станіславського, оскільки водопровідна система прийшла в непридатність та повідомили, що ремонт системи можливо здійснити тільки за рахунок мешканців вулиці. При встановленні 12 липня 2012 року лічильника води вона змушена була придбати нову схему встановлення лічильника на межі балансової належності, відповідачем було порушено її право на вільний вибір товарів і послуг. 13 серпня 2015 року відповідачем було відновлене водопостачання до їх будинку, але фактично порив на мережі не був ліквідований. Тому просить визнати дії відповідача з 14 квітня 2015 року по теперішній час неправомірними, зобовязати відповідача провести роботи по ремонту та підключенню до водопровідної мережі їх будинку за власний рахунок, визнати порушеними їх право на отримання послуг, право на виконання умов договору про надання послуг, право на одержання необхідної, достовірної та своєчасної інформації про послуги, право на вільний вибір товарів і послуг, зобовязати відповідача ліквідувати аварію на мережі водопроводу за вищевказаною адресою шляхом заміни водопровідних труб коштом Костянтинівського ВУВКГ, зобовязати Костянтинівський ВУВКГ взяти на баланс бесхозну водопровідну мережу за вказаною адресою, розірвати договір про надання послуг з водопостачання, укладений 03 листопада 2006 року, зобовязати відповідача укласти з нею договір про надання послуг з водопостачання за формою та змістом «типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Кабінетом Міністрів України 21 липня 2005 року, зобовязати відповідача відшкодувати їй моральні збитки у сумі 7680 грн., визнати недійсним проект на підключення до вуличної водопровідної мережі, виданий Костянтинівським ВУВКГ 02 липня 2007 року та зобовязати відповідача за його рахунок розробити та видати їй новий проект, визнати виконавчу схему встановлення засобу обліку холодної води від 08 лютого 2014 року недійсною та зобовязати відповідача за його рахунок розробити та видати їй відповідно до вимог діючого законодавства нову виконавчу схему встановлення засобу обліку води, зобовязати відповідача збудувати та облаштувати для неї колодязь у місті приєднання до водопровідної мережі до її будинку, визнати незаконними дії відповідача щодо ненадання послуг з водопостачання з 14 квітня 2015 року до 13 серпня 2015 року. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2015 року позов [PERSON], [PERSON] до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів задоволено частково. Визнано незаконними дії комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо ненадання споживачам [PERSON], [PERSON] в період часу з 14 квітня 2015 року до 13 серпня 2015 року послуг з водопостачання за адресою Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Станіславського, 20. Зобовязано комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» за рахунок його коштів ліквідувати аварію на мережі водопроводу вул.Осіпенко-Станіславського. Стягнуто з комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в дохід держави судовий збір в сумі 974,40 грн. З вказаним рішенням не погодився відповідач КП «Компанія «Вода Донбасу» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що КП «Компанія «Вода Донбасу» відповідно до п.9.1.2 та 9.3.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України зобовязана здійснювати ремонт зовнішніх систем подачі і розподілу води, яки перебувають у нього на балансі, в той час як зовнішня система подачі води по вул.Станіславського у м.Костянтинівка не перебуває на балансі у відповідача та відсутній договір про обслуговування цієї вуличної системи з його споживачами. Крім того, відключення пошкодженого трубопроводу було здійснено відповідно до п. 9.3.6. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України. Також відновлення водопостачання позивачам здійснено відповідачем як акт доброї волі, а не визнання цього своїм обовязком. Тому вважає, що позивачем не доведено факт моральних страждань з вини відповідача. В решті частині рішення не оскаржується. Представник відповідача КП «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні апеляційного суду просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та позивачів, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт припинення КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВГК водопостачання за вказаною адресою, яке було поновлено вже під час розгляду справи судом, що визнано представником відповідача по справі, відповідач в добровільному порядку відновив водопостачання в будинку позивачів, вжив заходів для усунення аварійної ситуації 09 жовтня 2015 року, виконавши певні ремонті роботи, що свідчить про визнання ним свого обовязку з обслуговування водопровідної лінії по вул.Станіславського, тому вважає за необхідне визнати незаконними дії відповідача щодо ненадання позивачам в період часу з 14 квітня до 13 серпня 2015 року послуг з водопостачання. Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача [PERSON] на одержання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на забезпечення питною водою, на усунення протягом розумного строку виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг, ліквідацію та усунення наслідків аварійної ситуації, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням вимог розумності та справедливості, тривалості порушення прав, побутових незручностей, у відшкодування моральної шкоди на її користь необхідно стягнути з відповідача 1000 грн. Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору обміну від 24 березня 1999 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку за адресою Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Станіславського, б. 20 (а.с.6). 03 листопада 2006 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення (а.с.9-11), згідно з умовами якого позивачам надавались послуги з водопостачання та водовідведення, а споживач зобовязався своєчасно здійснювати оплату за споживання та надані послуги (а.с.9-11). 13 жовтня 2015 року сторонами укладено новий договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення №845546, відповідно до умов якого виробник зобовязався надавати споживачеві вчасно та якісні послуги з постачання холодної води, своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, повязаних з отриманням послуг за цим договором, що виникли з його вини (а.с.59-63). 14 квітня 2015 року представниками Костянтинівського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» складено акт про те, що при усуненні витоку води по вул..Станіславського в м.Костянтинівка встановлено, що водопровідна лінія прийшла в непридатність, внаслідок чого була відключена від центрального водопостачання, водопровідна мережа по вул..Станіславського на балансі Костянтинівського ВУВКГ не перебуває (а.с.50). З довідки КП «Компанія «Вода Донбасу» від 07 жовтня 2015 року №1515/08 вбачається, що водопровідна мережа по вул..Станіславського в м.Костянтинівка на балансі Костянтинівського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» не перебуває (а.с.49). З листа Костянтинівської міської ради від 20 квітня 2015 року вбачається, що водопровідна мережа по вул.Станіславського в м.Костянтинівка на балансі Костянтинівського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» не перебуває (а.с.22). Відповідно до акту від 13 серпня 2015 року представниками відповідача 13 серпня 2015 року виконано ремонті роботи по вул.Станіславського в м.Костянтинівка та відновлено водопостачання (а.с.48). 09 жовтня 2015 року представниками Костянтинівського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» складено акт про те, що бригадою АВР здійснено ремонті роботи з усунення течії води по вул.Станіславського в м.Костянтинівка шляхом встановлення хомутів (а.с.51). Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду та водопостачання» споживачі питної води мають право на забезпечення питною водою, якість якої відповідає державним стандартам, кількість і режим подачі якої визначаються на договірних засадах в обсязі, не меншому від нормативів питного водопостачання. Як вбачається з матеріалів справи між позивачкою [PERSON] та відповідачем було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про питну воду та водопостачання» підприємства питного водопостачання мають право вирішення ситуаційних питань, повязаних з порушенням функціонування централізованих систем водопостачання (аварійні ситуації) відповідно до плану оперативних дій із забезпечення споживачів питною водою у відповідному населеному пункті (районі). Згідно із ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, повязаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. За пунктом 2.1.1. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05 липня 1995 року №30 технічна експлуатація систем водопостачання та каналізації здійснюється виробниками. Відповідно до п.п. 2.9.7., 2.9.8, 9.3.3. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України капітальний ремонт, до якого віднесено, зокрема, перекладання окремих ділянок ліній з повною або частковою заміною труб; ремонт окремих споруд на мережі, пристроїв і устаткування, виконують силами ремонтно-будівельних організацій (підрядним способом) чи ремонтних бригад виробника (господарським способом). Поточний ремонт виконують за рахунок експлуатаційних витрат, включають до техпромфінплану виробника і здійснюють силами ремонтних підрозділів чи експлуатаційного персоналу. Згідно із п. 2.1.11. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України у разі виникнення аварій на спорудах, мережах,устаткуванні систем водопостачання і каналізації виробник повинен негайно вжити заходів для їх швидкого виявлення, локалізації та повної ліквідації. Згідно із п. 9.3.6. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30, пошкоджені трубопроводи підлягають негайному відключенню у разі: пошкоджень, які мають катастрофічний характер, коли вода, що виливається з пошкодженого трубопроводу, розмиває дорожнє покриття, трамвайні колії, затоплює вулицю, підвали будинків тощо; пошкоджень, що не мають катастрофічного характеру, але викликають необхідність відключення трубопроводу з метою припинення марних втрат води. 14 квітня 2015 року представниками Костянтинівського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» при усуненні витоку води по вул.Станіславського в м.Костянтинівка водопровідна мережа була відключена від центрального водопостачання. Відповідно до п. 1.3. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем. Водопровідна мережа по вул..Станіславського в м.Костянтинівка на балансі Костянтинівського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу»не перебуває. Таки чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про визнання незаконними дії комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» щодо ненадання споживачам [PERSON] та [PERSON] послуг з водопостачання та зобовязання КП «Компанія «Вода Донбасу» за рахунок його коштів ліквідувати аварію на мережі водопроводу вул.Осіпенко-Станіславського, оскільки зазначена водопровідна мережа не перебуває на балансі відповідача. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачами не надано доказів щодо належності водопровідної мережі відповідачеві та не зазначені власники цієї мережі. Що стосується позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, то ця вимога не ґрунтується на Закону України «Про захист прав споживачів», який також поширюється на спірні правовідносини, оскільки право споживача на відшкодування моральної шкоди можливе лише у випадках, коли така шкода заподіяна внаслідок недоліків (дефекту) продукції (п.5 ч.1 ст. 4 Закону), а тому суд першої інстанції вищезазначене не врахував та позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди задовольнив в порушення вимог закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права. Оскільки до висновків про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов внаслідок порушення та неправильного застосування норм матеріального права, рішення суду в частині визнання незаконними дії КП «Компанія «Вода Донбасу» щодо ненадання споживачам [PERSON] та [PERSON] в період з 14 квітня до 13 серпня 2015 року послуг з водопостачання за адресою Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Станіславського, 20, зобовязання КП «Компанія «Вода Донбасу» за рахунок його коштів ліквідувати аварію на мережі водопроводу вул.Осіпенко-Станіславського в м.Костянтинівка, стягнення з комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь [PERSON] моральної шкоди, судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed