Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про визнання права власності на будинок № 33 по вул.Димовій смт.Тернівка м.Миколаєва загальною площею 67,0 кв.м. та на земельну ділянку загальною площею 6,26 гектарів в порядку спадкування за законом після смерті своїх батьків. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 28.05.1999 року помер його батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина яку прийняли позивач та його матір. 20.02.2012 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 33, який розташований за адресою: м.Миколаїв, вул.Димова та земельної ділянки площею 6,26 гектарів, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Позивач у встановлений законом 6-місячний термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, приватним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, оскільки відповідних документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку надано не було. Виходячи з вищевикладеного позивач просив суд позов задовольнити. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від представника Миколаївської міської ради надійшла заява, про розгляд справи у її відсутність, просила винести рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] сільська рада Жовтневого району Миколаївської області у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістила. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, оглянувши письмові докази по справі, спадкову справу № 1/2012 після смерті [PERSON], яка померла 20.02.2012 року, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження /а.с.7/. Згідно договору купівлі-продажу від 23.10.1981 року [PERSON] придбав незакінчений будівництвом жилий будинок, який розташований за адресою: м.Миколаїв, Тернівка, вул. Димова 33 /а.с. 14/. Згідно акту №131 від 25.10.1989р., вказаний будинок прийнятий в експлуатацію /а.с. 16/ та право власності на будинок за [PERSON] зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 2276 від 12.12.1989 року /а.с.14/. 28.05.1999 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку прийняли позивач та його матір [PERSON], які на день смерті проживали разом зі спадкодавцем у спадковому будинку, що підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання /а.с.22-24/. Згідно пояснень позивача, його матір [PERSON] не встигла оформити свідоцтво про право власності на спадщину та здійснити державну реєстрацію права власності на свою частку у спадковому будинку, що залишився після смерті [PERSON]. 20.02.2012 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.9/. Відповідено до державного акту на про право приватної власності на землю, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,26 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів від 09.11.2001 року /а.с.27/. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Однак, приватним нотаріусом було роз'яснено позивачу, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після представлення правовстановлюючих документів про приналежність цього майна спадкодавцю, але позивачем не надано нотаріусу відповідних документів /а.с.11/. Згідно пояснень позивача, оригінал акту на спадкову земельну ділянку втрачено, а отримати дублікат акту на ім'я його матері [PERSON] - неможливо. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із наступного. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач є спадкоємцем 1 черги за законом, та він своєчасно у 6-місячний строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved