Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання особи. У позовній заяві позивач [PERSON] стверджує, що є власниками квартири [ADDRESS] ,яку вона придбала за допомогою електронних торгів арештованим майном СЕТАМ, що підтверджується актом державного виконавця 27.01.2017 року та свідоцтвом про придбання майна з прилюдних торгів, виданим 01.03.2017 року приватним нотаріусом. Також після цього позивач дізналась, що за зазначеною адресою зареєстрована невідома їй особа, - [PERSON], була прописана за адресою [ADDRESS], та з 2010 року по теперішній час не проживає в зазначеній квартирі та там не має її особистих речей, а тому позивач просить суд: - Визнати [PERSON][INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: квартира [ADDRESS]. - Зобов'язати відділ реєстраційного обліку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області зняти [PERSON][INFO] з реєстраційного обліку за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с.2-6). Позивач [PERSON] до суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на позовних вимогах та просила суд розглянути справу за її відсутності не заперечувала проти розгляду в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомила, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутність не просила. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. 30 жовтня 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 27.01.2017 року позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відповідно копії свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 01.03.2017 року позивач [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] (а.с.11-12). Відповідно копії довідки про склад зареєстрованих осіб, за адресою - квартира [ADDRESS] прописана [PERSON], [INFO] (а.с 13) Відповідач [PERSON], [INFO] за адресою - квартира [ADDRESS] не мешкає з 2010 року, про що складено акт про не проживання (а.с. 14, 32). Підстав передбачених статтею 71 Житлового кодексу України судом не встановлено. Згідно статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 та частини 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved