Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

В провадженні Запорізького районного суду запорізької області перебуває цивільна справа за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 1581,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Державна екологічна інспекція у Запорізькій області відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України №652 від 28.09.2017р., здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, про використання та охорону земель, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про охорону атмосферного повітря, про охорону, захист, використання та відтворення лісів, законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов, та ін. 01.03.2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області виявлено, що [PERSON] здійснював незаконний лов риби сітками у кількості 2 шт, вічко 50Х50 мм., висотою 1 м. на Каховському водосховищі в районі с. Канівське Запорізького району, не маючи дозвіл на спец використання. Лов вів з човна «Прогресс-4» з двигуном «Вихор-30». Виловив рибу: карась - 13 екз., щука - 4 екз., чим порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п.п. 3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства», та ч.4 ст.85 КУпАП грубе порушення правил рибальства із застосуванням заборонених знарядь лову. Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № 006080, складеному 01.03.2017 р. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 04 травня 2017 року № 3/317/217/2017 гр. [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Результатом такої протиправної поведінки та порушенням природоохоронного законодавства України стало спричинення державі шкоди в розмірі 1581,00 грн. Розрахунок шкоди здійснено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Для вирішення питання в добровільному порядку Інспекцією 27.07.2017 на адресу відповідача було направлено лист про відшкодування шкоди № 2645/12 з доданим розрахунком розміру шкоди. Проте, в добровільному порядку шкоду сплачено не було, у звязку з чим Інспекція вимушена звернутися з позовом до суду про відшкодування заподіяної державі шкоди. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Надав пояснення аналогічні тим, що містяться у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128-130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. Судом встановлено, що постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 04.05.2017 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили 16.05.2017 року, [PERSON], притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн. з конфіскацією знарядь лову: сіток в кількості 2 шт., вічко 50Х50 мм, вис. 1 м., довж. 70 м. У відповідності з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища». Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об'єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об'єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних обєктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади. У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об'єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідач добровільно завдану ним шкоду не відшкодував, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того на підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір по справі в розмірі по 1762,00 грн.

Outcome: approved