Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON], від імені якої діє на підставі довіреності [PERSON], предявила позов до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON], який помер 02 жовтня 2012 року в с. Раштівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце реєстрації [PERSON] сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиним спадкоємцем п»ятої черги. Інших спадкоємців крім неї немає. Після смерті дядька вступила в управління і розпорядження майном, однак не оформила свої спадкові права, оскільки була юридично необізнана щодо строків та процедури прийняття спадщини. Вона проживає за межами місця відкриття спадщини. До спадкової маси входить, зокрема, земельна ділянка, площею 2,08 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 003159, що належав [PERSON], виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 22 червня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 16 березня 2004 року за № 72/2004-р. Однак вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, фактично вступивши в управління майном, позивачка вважала, що прийняла спадщину, а тому через юридичну необізнаність, проживання за межами місця відкриття спадщини, не подала у встановлені законом строки заяву до нотаріальної контори. Представник позивачки подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, крім того просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 \~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що 02 жовтня 2012 року помер [PERSON], про що складено відповідний запис № 10 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 193094, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 04 жовтня 2012 року. Позивачка являється племінницею [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії I-БВ № 231233, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 06 вересня 2014 року, свідоцтвом про народження її матері [PERSON] серії I-БВ № 120021, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 25 листопада 2009 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб батьків позивачки щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014238000 від 29 липня 2014 року, свідоцтвом про народження померлого [PERSON] серії II-АВ № 667764, виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 12 березня 1973 року, Листом відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 20 липня 2016 року за № 2580/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в звязку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 44516309 від 20 липня 2016 року та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 45015517 від 08 вересня 2016 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] відсутня. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить, зокрема, земельна ділянка, площею 2,08 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 003159, що належав [PERSON], виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 22 червня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 16 березня 2004 року за № 72/2004-р. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, проживання за межами місця відкриття спадщини, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved