Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

В Приморському районному суді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява [PERSON] , в якій вона просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] . Право власності підтверджується договором дарування від 31.05.2006 року Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно відбулася 22.08.2007 року, що підтверджує витяг про державну реєстрацію прав. До вересня 2014 року син позивачки [PERSON] мешкав однією сім`єю з Відповідачкою за рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05.04.2019 року розлучені за позовом [PERSON] . У шлюбі народжені діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На початку вересня 2014 року Відповідачка зібрала речі та виїхала з будинку. Вказані обставини підтверджуються доданими до позову актом та інформацією від 08.08.2020 року №01-1307-0735. До теперішнього часу Відповідачка залишається зареєстрованою за вищевказаною адресою. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між Відповідачкою та позивачкою стосовно її проживання у будинку не існує. Усні прохання позивачки щодо зняття з реєстрації відповідачка ігнорує. На теперішній час реєстрація Відповідачки ускладнює оформлення субсидії та порушує приватне право власності. У зв`язку з чим, позивачка вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності дост.247 ЦПК України. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.09.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.09.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін. Відповідно до паспарту громадянина України серія [NUMBER] , виданого Приморським РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 30.08.2007 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15681689 від 22.80.2007 року будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить гр. [PERSON] . Відповідно до Акту про фактичне не проживання громадян від 24.08.2020 року зазначено, що гр. [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2014 року. Відповідно до Інформації наданої Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 08.08.2020 року №01-1307-0735, кількість зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] 5 (п`ять осіб), зокрема, [PERSON] . Відповідно до рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 05.04.2019 року №266/5813/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позовні вимоги [PERSON] задоволені, шлюб розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишено [PERSON] . Частиною першою\~статті 15\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156\~ЖК Української\~РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. Відповідно до положень ст. ст.64\~Житлового кодексу\~Української РСР (далі - ЖК), члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною першою статті 156\~ЖК Української\~РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156\~ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: будинок [ADDRESS] , оскільки реєстрація відповідача в у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивача і позбавляє останнього повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, тож позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved