overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

В поданому до суду позові позивачка вказує на те, що вона є власником будинку № 16 по вул.С.Бандери у м.Здолбунів Рівненської області. В даному будинку також зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], який не є членом сімї власника квартири. Відповідач в спірному житлі зареєстрований з 03 жовтня 2014 року. Проте, жодного дня за вказаною адресою не проживав. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 16 по вул.С.Бандери у м.Здолбунів Рівненської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, просить задовільнити його. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67940192 виданого 13.09.2017 р. позивач є єдиним власником будинку № 16 по вул.С.Бандери в м.Здолбунів Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON]. Як вбачається із пояснень позивача, відповідач лише зареєстрований в даному будинку проте, жодного дня за даною адресою не проживав. Практично за весь цей період жодного разу не зявлявся і не повідомляв про своє місцезнаходження. Вказану обставину також ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сімї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В порядку ч.2 ст.406 ЦПК України право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше року без поважних причин його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

В поданому до суду позові позивачка вказує на те, що їй на праві власності належить житловий будинок № 14а по вул.Шевченка в с.Підгайне, Здолбунівського району Рівненської області. Проте в повній мірі вона не може здійснювати своє право власності на будинок, вільно на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, так як в будинку зареєстровано місце проживання відповідача по справі, який є колишнім членом сімї. Відповідач в спірному житлі не проживає з 2010 року років, що дає підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Просить суд зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні нею права власності спірним будинком, визнавши його таким, що втратив право користування будинком № 14а по вул.Шевченка в с.Підгайне, Здолбунівського району Рівненської області. В судове засідання позивач не зявилася. В заяві поданій суду справу просить розглянути без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 113624909 виданого 12.02.2018р. позивач є єдиним власником будинку № 14а по вул.Шевченка в с.Підгайне, Здолбунівського району Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON]. Як вбачається із пояснень зазначених в позовній заяві, відповідач лише зареєстрований в даному будинку проте не проживає там з 2010 року, а проживає в [INFO]. Дана обставина стверджується також довідками Півченської сільської ради від 07.02.2018р. № 02-16 та від 15.02.2018р. № 128. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сімї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше року без поважних причин його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

В поданому до суду позові позивачка вказує на те, що їй на праві власності належить житловий будинок № 19а по вул.Шкільна в м.Здолбунів, Рівненської області. Проте в повній мірі вона не може здійснювати своє право власності на будинок, вільно на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, так як в будинку зареєстровано місце проживання відповідача по справі, який є колишнім членом сім`ї. Відповідач в спірному житлі не проживає з 2015 року, що дає підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Просить суд зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні нею права власності спірним будинком, визнавши його таким, що втратив право користування будинком № 19а по вул.Шкільна в м.Здолбунів, Рівненської області. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала повністю, просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення. Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору купівлі-продажу від 18.06.1996 р. позивач є єдиним власником будинку № 19а по вул.Шкільна в м.Здолбунів, Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON]. Як вбачається із пояснень позивача, відповідач з 2015 року в даному будинку не проживає, місце його проживання невідоме. Вказану обставину також ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сімї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше року без поважних причин його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В поданому до суду позові позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 52 по вул.Гагаріна в с.Богдашів Здолбунівського району Рівненської області. В поданому до суду позові позивач вказує на те, що вона є власником житлового будинку № 52 по вул. Гагаріна в с.Богдашів Здолбунівського району Рівненської області. В даному будинку також зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте, відповідачі за вказаною адресою не проживають і в неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим обєктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали та просять задовільнити їх, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у відповідності з ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачі фактично не проживають за адресою: [INFO] більше року. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач та її представник не заперечують проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, його представника, та покази свідків, перевіривши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23043384 виданого 18.08.2009 року позивач є єдиним власником будинку №52 по вул.Гагаріна в с.Богдашів Здолбунівського району Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як встанволено в судовому засіданні та підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 20 квітня 2018 року відповідачі за вказаною адресою не проживають. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сімї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідачі у спірному будинку не проживають більше року без поважних причин їх слід визнати такими, що втратили право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

В поданому до суду позові позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на проживання та зняття його з реєстраціного обліку за адресою вул.І.Франка,16, с.Півче, Здолбунівського району Рівненської області без надання іншого житла. В поданому до суду позові позивачка вказує на те, що вона є власником домоволодіння №16 по вул.І.Франка, в с.Півче, Здолбунівського району Рівненської області. В даному будинку також зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] Відповідач за вказаною адресою не проживав і не проживає, алише був зареєстрований. Місце проживання його невідоме. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю та просять розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України . Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21371142 виданого 07.02.2014р. позивач є єдиним власником будинку №16 по вул.І.Франка, в с.Півче Здолбунівського району Рівненської області. З матеріалів справи вбачається, що в даному будинковолодінні зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON]. Як вбачається із позовної заяви, відповідач за вказаною адресою не проживає і не проживав, а лише був зареєстрований. Місце його проживання їй не відомо. З довідки Півченської сільської ради Здолбунівського району від 02.11.2018р. № 02/17-421 вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою вул.І.Франка,16, с.Півче, Здолбунівського району Рівненської області не проживає понад 3 роки. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, право користування житлом, яке належить на праві приватної власності іншій особі надається лише члену сімї власника цього житла і визначається його власником. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оскільки відповідач у спірному будинку не проживає більше року без поважних причин його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В поданому позові позивач зазначає, що він є власником будинку №27 по вул..Калюжного (колишня назва вул..Менжинського) у м.Попасна Луганської області. 18 квітня 2013 року в належному позивачу будинку після закінчення свого навчання у м.Харкові був зареєстрований відповідач, який є рідним сином позивача. Натомість, влітку 2014 року після початку проведення антитерористичної операції на території Луганської області відповідач, з метою збереження свого життя та здоровя, був змушений виїхати до м.Абакан республіки Хакасія Російської Федерації, де він знаходиться до теперішнього часу, працюючи на посаді спеціаліста з розвитку виробничої системи ПАТ «Абаканвагонмаш» та не маючи наміру повертатися додому. Разом з тим, факт реєстрації відповідача в належному позивачу житловому будинку в дійсний час негативно впливає на матеріальний стан позивача, який є пенсіонером та людиною похилого віку, аде не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №27 по вул.Калюжного в м.Попасна Луганської області, та зняти її з реєстраційного обліку. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач згідно наданої заяви позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем доказів (а.с.8-13) судом встановлено, що позивач дійсно є власником житлового будинку №27 по вул..Калюжного в м.Попасна Луганської області. Крім того, за цією адресою зареєстрований також й відповідач, який фактично не мешкає в будинку з 2014 року без поважних причин, так як постійно мешкає без реєстрації в іншому місці, що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Попаснянської міської ради у присутності сусідів позивача (а.с.14). При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

В поданому позові позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належить будинок, що розташований за адресою: Луганська область м. Попасна вул. Зарічна, буд.36. З 25.08.2011 року у цьому будинку зареєстрована відповідачка [PERSON], яка у 2011 році виїхала у невідомому напрямку і по теперішній час за вказаною адресою не проживає, особистих речей її у будинку не має. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач не зявилась у судове засідання двічі, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи судовою повісткою, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового повідомлення /а.с.39/ \~ Представник виконачого комітету Попаснянської міської ради також не заперечував щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, справу просив розглянути без його участі. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно копії паспорту /а.с.5-6/, за адресою: Луганська область м. Попасна вул. Зарічна, будинок №36, зареєстрований [PERSON], [INFO]. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 2005 року, будинок за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул. Зарічна, буд. 36, належить [PERSON]./а.с.7/ Згідно з копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.8/, будинок за адресою: Луганська область, м. Попасна, вул. Зарічна, буд. 36, належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину ВСК № 028943, реєстр №1402 від 30.11.2005 року, на праві приватної власності 1/1 частки. Згідно з копією домової книги, за адресою: Луганська область м. Попасна вул. Зарічна, буд. 36, прописаний [PERSON], [INFO], його дружина [PERSON], та його племінниця - [PERSON], [INFO]. /а.с.10/ Згідно з акту, складеного депутатом Попаснянського виконкому [PERSON], за адресою: Луганська область м. Попасна вул. Зарічна, буд. 6, зареєстровані [PERSON], його дружина - [PERSON] та його племінниця - [PERSON], яка з 2011 року не мешкає за даною адресою /а.с.9/ Вказаними матеріалами підтверджено, що ніяких домовленостей щодо житла за адресою: Луганська область м. Попасна вул.Зарічна, буд. 36, між сторонами не встановлено. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачка, яка являється членом сімї позивача - не мешкає в житловому приміщенні за адресою: Луганська область м. Попасна, вул. Зарічна, буд.36, понад 1 рік, а тому на підставі положень\~ст.405 ЦК України\~повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки. По справі винести заочне рішення. На підставі\~ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

В поданому позові позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] За даною адресою залишилася зареєстрованою [PERSON], яка продала йому будинок. Після оформлення всіх документів у нотаріуса, [PERSON] запевнила його у тому, що знялася з реєстрації і виїхала до Російської Федерації. В жовтні 2016 року він дізнався у реєстраційної служби про те, що [PERSON] не знята з реєстрації. Він зателефонував їй і вона відповіла, що не проти того, щоб він визнав її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Визнання відповідачки такою, що втратила право на користування жилим приміщенням йому необхідно для подальшого оформлення житлової субсидії. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач не з»явилась у судове засідання. Згідно телеграми, надісланої на адресу суду, [PERSON] визнає позов [PERSON] у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі./а.с.23/ Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з копією витягу з державного реєстру та копією договору купівлі-продажу квартири, від 25 березня 2014 року, квартира за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]./а.с.10,11/ Згідно з копією технічного паспорту, власником квартири за адресою: [ADDRESS], зазначений [PERSON], [INFO]. /а.с.12/ Згідно з копією по квартирної картки, у квартирі за адресою: [ADDRESS], прописані [PERSON], [PERSON], які не є членами родини. /а.с.7/ Згідно з акту, складеного депутатом Золотівської міської ради, [PERSON] у присутності сусідів [PERSON], [PERSON], за адресою : [ADDRESS], [PERSON], 1968 року народження, не мешкає з 25.03.2014 року і по теперішній час. Її особистих речей за даною адресою не має. /а.с.18/ Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач [PERSON], [INFO], не мешкає в житловому приміщенні, за адресою: [ADDRESS], тривалий час, а саме понад шість місяців, а тому на підставі ст. 71 ЖК України повинна бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

В позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 30.01.2020 року. У судове засідання позивач не з`явилася про те, подала до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився проте, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Направив до суду заяву у якій визнав позовні вимоги. Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Вільховецькою сільською радою Новоушицького району Хмельницької області. Від шлюбу народилася дочка [PERSON] [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Суд рахує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповної дитини. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 грн., для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 грн. Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вище викладеного суд вважає, визначити розмір аліментів які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 30 січня 2020 року. Судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави в порядку ст..141 ЦПК України.

Outcome: partial