Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 13 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 415, від якого не мають неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в березні 2015 року через відсутність взаєморозуміння, сварки на побутовому ґрунті, різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Просить не надавати строк на примирення. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 13 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 415/а.с.4/. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідач не бажає розривати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння, сварки, різня погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Коряк», яке вона просить змінити на дошлюбне. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved