Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

в позові вказано, що відповідач отримує житлово-комунальні послуги, які надає позивач, однак у відповідача, внаслідок несплати коштів за надані послуги, виникла заборгованість, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з їх оплати в примусовому порядку в сумі 2837 грн. 32 коп. 01.04.2016 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої збільшено позовні вимоги на суму 1074 грн. 60 коп. та просив стягнути з відповідача заборгованість за період з листопада 2011 року по березень 2016 року у сумі 3911 грн. 92 коп. Представник позивача подав заяву про розгляд спору без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 15.09.2011 року рішенням Івано-Франківської міської ради №383-14 затверджено структуру строки та періодичність сплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ. Рішенням Івано-Франківської міської ради від 02.06.2011 року №212-Х позивача визначено виконавцем послуг з управління будинками, утриманням будинків та прибудинкових територій, ремонту приміщень, будинків та споруд. Рішенням Івано-Франківської міської ради від 29.12.2011 року №546-18 доповнено додаток 2 рішення міської ради від 07.07.2011 року №265-11 доповнено п.4. Рішенням Івано-Франківської міської ради від 29.05.2012 року №763-25 доповнено пп.4 п.3.1 додатку 1 рішення міської ради від 24.02.2011 року №71-VII та доповнено п.2.5 додатку 1 до рішення міської ради від 22.08.2011 р. №357-13. 27.12.2011 року рішенням Івано-Франківської міської ради №842 затверджено по будинкові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ. 01.11.2011 року складено акт прийняття-передачі обєкта (вул. Галицька, 130) в управління з управління (балансу). Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.1 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги, відповідач отримує житлово-комунальні послуги, тобто є споживачем житлово-комунальних послуг відповідно до змісту закону. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 05.03.2014 року, яке набрало законної сили 28.03.2014 року, визнано договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеним з листопада 2011 року між позивачем та відповідачем на підставі нормативного акту обовязкової дії. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно розрахунку позивача за період листопад 2011 року березень 2016 року заборгованість відповідача становить 3911 грн. 92 коп. Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування розрахунку позивача. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону. Однак відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином позивач обґрунтував позов належними правовими підставами, а відповідач не спростував позов. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved