Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

в позові до суду позивач [PERSON] вказує, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка на даний час є малолітньою та [PERSON], [INFO], яка на даний час є малолітньою. Подружнє життя сторін не склалося і Яворівським районним судом їх шлюб було розірвано 09.04.2014 року. Відповідач являючись батьком їхніх дітей, проживає окремо, не бере участі у їх вихованні, в добровільному порядку їх утриманням та матеріальним забезпеченням не цікавиться, коштів на купівлю необхідних речей та продуктів харчування не надає та не купує. Вона неодноразово просила Відповідача надати хоча б якісь кошти на утримання малолітніх дітей, проте Відповідач на її прохання не реагує, а тому Позивач змушена звернутися до суду і просить суд постановити рішення, яким стягувати з Відповідача в її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частину всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, уточнила свої позовні вимоги і прость суд стягувати з Відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину окремо, оскільки Відповідач ніде офіційно не працює і має нерегулярні доходи. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує, щодо стягнення з нього на користь Позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину окремо, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що Позивач з Відповідачем 29.09.2007 року зареєстрували шлюб у Мужиловицькій с/раді Яворівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №03. Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На даний час діти є малолітніми. Сімейне життя сторін не склалося і 09 квітня 2014 року на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили, їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з Позивачем. -2- Судом також встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти знаходиться на утриманні Позивача, Відповідач являючись батьком їхніх дітей, проживає окремо, не бере участі у їх вихованні, в добровільному порядку їх утриманням та матеріальним забезпеченням не цікавиться, коштів на купівлю необхідних речей та продуктів харчування не надає та не купує. Позивач бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочок, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення». Відповідно до Закону України «Про держбюджет на 2014 р.» прожитковий мінімум в Україні на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2014 р. по 31.12.2014 року для дітей віком до 6 років з 01 січня 2014 р. - 1 032 грн. В судовому засіданні встановлено, що Відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перевіривши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково, оскільки між Позивачем та Відповідачем в добровільному порядку не врегульований спір щодо сплати аліментів, діти проживають з Позивачем, знаходяться на її утриманні, Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивач бажає отримувати аліменти в примусовому порядку, однак Позивачем не надано достатньо доказів того, що Відповідач в змозі сплачувати щомісячно аліменти в сумі по 1000 грн. на кожну дитину окремо. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, а тому суд вважає за необхідне стягувати з Відповідача на користь Позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Також слід стягнути з Відповідача судовий збір на користь держави на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved