Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В провадженні Цюрупинського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та пояснила, що вона перебувала з 20.02.1999 року у шлюбі з відповідачем. 23.05.2014 року шлюбу за рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області був розірваний. За час перебування у шлюбі ними було збудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у [ADDRESS], який був зареєстрований на відповідача. Шлюбний договір не укладався, добровільної згоди щодо поділу не дійшли. Просить визнати за сторонами по 1/2 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав усно, крім того про визнання позову надав суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.ст.61, 63 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є будь-яке рухоме та нерухоме майно набуте подружжям у період шлюбу. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, розпорядження та користування майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частина 1 ст.69 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст.372 ЦКУкраїни майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає позов позивача обґрунтованим, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved