Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до Рівненського обласного виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про визнання дій неправомірними, виплату компенсації за несвоєчасну виплату коштів за лікарняним листком у зв'язку з пологами та відшкодування моральної шкоди звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та визнати дії відповідача Рівненського обласного виробничо-комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» неправомірними та стягнути на користь позивача компенсацію за несвоєчасну виплату допомоги по вагітності та пологах на підставі виданого листка по тимчасовій непрацездатності, що виданий пологовим будинком м.Рівне 04 жовтня 2013 року серія АГА №141696 в сумі 1014 грн. 61 коп.; стягнути з відповідача РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» на користь позивача 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача судові витрати по справі в дохід держави. В судове засідання представник відповідача не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 27 лютого 2014 року по цивільній справі №569/505/14-ц за позовом [PERSON] до РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» про виплату коштів за лікарняним листком в зв'язку з пологами та відшкодування моральної шкоди, позовні вимоги позивача [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» на користь позивача невиплачену допомогу в зв'язку з вагітністю та пологами, відповідно до листка непрацездатності від 04 жовтня 2013 року в сумі 7926,66 грн. та моральну шкоду в сумі 1000,00 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2014 року апеляційну скаргу Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» відхилено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2014 року залишено без змін. Отже, рішення Рівненського міського суду від 27 лютого 2014 року по цивільній справі №569/505/14-ц набрало законної сили 13 червня 2014 року. На виконання рішення Рівненського міського суду від 27 лютого 2014 року по цивільній справі №569/505/14-ц, яке набрало законної сили, Рівненським міським судом позивачу 02 липня 2014 року був виданий виконавчий лист з яким вона звернулась в державну виконавчу службу Рівненського міського управління юстиції. Згідно платіжного доручення №730 від 21 серпня 2014 року кошти в сумі 8926,66 грн. відповідачем були перераховані позивачу. 21 серпня 2014 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом по цивільній справі №569/505/14-ц, який був виданий 02 липня 2014 року Рівненським міським судом. У зв'язку з тим, що відповідачем допомога по вагітності та пологах на підставі листка по тимчасові непрацездатності, що виданий пологовим будинком м.Рівне 04 жовтня 2013 року серії АГА №141696, була здійснена несвоєчасно, з затримкою на дев'ять місяців, позивач 27 серпня 2014 року звернулась з письмовою заявою до відповідача (вх. №09/з-Ш-164 від 27 серпня 2014 року), щодо нарахування і виплати компенсації за несвоєчасну виплату допомоги, відповідно до вимог Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Відповідач листом від 02 вересня 2014 року №5205-01-11 у нарахуванні і виплаті компенсації позивачу відмовив, посилаючись на те, що належна компенсація повинна бути виплачена за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Суд вважає, що дана відмова відповідача є незаконною та порушує права позивача, гарантовані законодавством, виходячи з наступного. Відповідно до п.2 ст.52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання, допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати. Тобто, виплати мали бути у жовтні 2013 року, а першого листопада 2013 року і починається відлік періоду затримки та нараховується по липень 2014 року включно (місяць, за який нараховані виплати і місяць, в якому вони виплачуються, не включаються до розрахунку кількості календарних місяців затримки). Отже, компенсація має бути виплачена з врахуванням індексів споживчих цін за 9 місяців з листопада 2013 року по липень 2014 року включно. Зазначена допомога не була своєчасно виплачена відповідачем, внаслідок його неправомірних дій, які визнані як порушення норм трудового законодавства відповідачем, дані обставини встановлені рішення Рівненського міського суду від 27 лютого 2014 року по цивільній справі №569/505/14-ц та ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2014 року та встановлено, що позивач набула права на отримання допомоги по вагітності та пологах на підставі виданого литка по тимчасовій непрацездатності, що виданий пологовим будинком м.Рівне 04 жовтня 2013 року серії АГА №141696. Відповідно д ст.5 Закону України №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, в тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) і тільки одна причина затримки виплати звільняє підприємство від нарахування і виплати компенсації за таку затримку, а саме - «своєчасно не отриманий з вини громадянина доход компенсації не підлягає». Зазначеними вище рішеннями судів встановлено вину відповідача, в зв'язку з чим виплати ним і були здійснені несвоєчасно, а лише через 9 місяців. Відповідно до п.7 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, в тому числі - власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднаннями громадян. Виплата лікарняного за вище зазначеним рішенням суду була здійснена за рахунок власних коштів відповідача. Тому відповідачем має бути виплачена визначена законодавством і компенсація. Доводи відповідача про те, що компенсація за несвоєчасну виплату допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю у зв'язку із вагітністю та пологами має сплачуватися за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (при тому, що виплата лікарняного за вказаним рішенням суду була здійснена саме за рахунок власних коштів Рівненського обласного виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» з його вини) не звільняють його від виконання вимог законодавства, оскільки правовідносини між відповідачем, як страхувальником, та Фондом, як страховиком, виходять за межі заявленого позову. Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не є суб'єктом виплат, яка є предметом даного позову. Позивач не має будь-яких правовідносин безпосередньо з Фондом соціального страхування, не може та не зобов'язана звертись до нього безпосередньо щодо виплати компенсації і невиконання відповідачем своїх обов'язків, не є підставою для позбавлення позивача права на отримання компенсації за несвоєчасно виплачену допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю у зв'язку із вагітністю та пологами. Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (яким визначені правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами застрахованим особам та членам їх сімей) саме страхувальник (для позивача, яка відноситься до осіб зазначених у частині 1 ст.6 цього закону - це роботодавець) зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону (п.3). Відповідно до ст.1 Закону України №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.2 Закону України №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року компенсація громадянам втрати часини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. До зазначених доходів відносяться і соціальні виплати. Відповідно до п.3 абз.3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 рок №159 до соціальних виплат відноситься допомога по вагітності та пологах, а відповідно до п.5 вказаного Порядку, сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці у якому здійснюється виплата заборгованості з відповідний місяць. Тобто, компенсація повинна була б бути виплачена у серпні 2014 року. Порядок нарахування визначений у додатку до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року №430). Відповідно до ст.7 Закону, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. Сума компенсації розрахована позивачем у додатку та становить 1014,61 грн. Даний розмір компенсації відповідачем не спростований, а тому він приймається судом. Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, тобто у серпні 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні заявлені позовні вимоги в частині визнання дій неправомірними, виплату компенсації за несвоєчасну виплату коштів за лікарняним листком у зв'язку з пологами знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Що ж стосується вимог про відшкодування моральної шкоди в грошовому виразі в сумі 1000 гривень, то в цій частині позиву, суд виходить з наступного висновку. Із змісту ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Так, в судовому засіданні з пояснень представника позивача і викладених позивачем в позові обставин вбачається, що нервові переживання і душевні страждання, які вона зазнала в основному мали місце не через проведення індексації, а через несвоєчасну виплату коштів за лікарняним листком у зв'язку з пологами. Тому суд, враховуючи всі обставини справи, характер спірних правовідносин, глибину, тривалість, перенесених нервових переживань і душевних страждань позивача, ступінь, форму вини відповідача у заподіянні цієї моральної шкоди, вимоги розумності і справедливості, на підставі ст.23 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України, приходить до висновку, що достатньою компенсацією для відшкодування такої завданої позивачу моральної шкоди, буде сам факт визнання дій відповідача неправомірними. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved