Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В серпні 2015 року представник позивача ТОВ «Траєкторія» звернувся до суду з даним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], ТОВ «Внутрішня виконавча служба» про стягнення боргу, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Траєкторія» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 453 грн. 77 коп. Також просив стягнути з відповідачів суму витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 29.03.2010 року між Кредитною спілкою «КС Володар» (Кредитодавець) та [PERSON] (Відповідач 1) було укладено Кредитний договір № 2772-К, згідно якого Кредитна спілка «КС Володар» надала йому кредит у розмірі 25 000 грн. 00 коп. з розрахунку нарахування 42% річних за користування кредитом на строк, який не перевищує 6 місяців. В забезпечення Кредитного договору № 2772-К, 29.03.2010 року було укладено Договори поруки, за якими виступили Поручителями та зобов'язались перед кредитною спілкою «КС Володар» відповідати по зобов'язаннях Позичальника: [PERSON] (Відповідач 2) та ТОВ «Траєкторія» (Позивач). За умовами вказаного договору поруки Поручителі зобов'язувались перед Кредитодавцем, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором в частині повернення суми отриманої Позичальником за Кредитним договором, сплати відсотків за його використання із розрахунку 42% річних, виконати зобов'язання Позичальника, що виникли з Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобов'язань, передбачених п. 2.5 Кредитним договором, Поручитель несе відповідальність перед Кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з Позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. Крім того, згідно п. 2.1 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником в установлений Кредитним договором строк зобов'язань, передбачених п. 2.5 Кредитного договору, Кредитор зобов'язаний направити Поручителю письмове повідомлення, яким довести до відома Поручителя факт недотримання Позичальником вимог п. 2.5 Договору позики. Представник позивача зазначає, що 29.10.2010 року Позивачем, як Поручителем, було отримано від Кредитодавця повідомлення про порушення зобов'язання Відповідачем 1 за Кредитним договором №2772-К від 29.03.2010 року із зазначенням суми заборгованості. У зв'язку із порушенням Відповідачем 1, як Позичальником згідно Кредитного договору, ТОВ «Траєкторія», як Поручитель по Договору поруки, погасило заборгованість Позичальника в сумі, яка становить 23 928 грн. 09 коп., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. Пунктом 2.5 Договору поруки передбачено: у випадку виконання Поручителем своїх зобов'язань, передбачених п.п. 1.1, 2.3 Договору, в повному обсязі або в частині сплати щомісячних відсотків за користування кредитом, до Поручителя переходять всі права Кредитора, в розмірі частини обов'язку, що виконана ним. В такому разі такий Поручитель має право вимагати від Позичальника виконати йому зобов'язання. Крім того, як вказує представник позивача, в забезпечення Кредитного договору № 2772-К від 29.03.2010 року було укладено Договір поруки від 17.10.2012 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» (Відповідач 3) виступило поручителем та зобов'язалось перед Позивачем відповідати по зобов'язаннях Відповідача 1. Таким чином, до ТОВ «Траєкторія», як до Поручителя, який виконав зобов'язання, перейшли всі права кредитора (Кредитної спілки «КС Володар») за Кредитним договором № 2772-К від 29.03.2010 року, в тому числі й право вимоги до Відповідача 2, порука якого забезпечувала виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором. Загальний розмір заборгованості відповідачів перед позивачем складає 25 453,77 грн. Також представник позивача вказав, що з метою врегулювання спору в позасудовому порядку та з метою вирішення питання, щодо сплати Відповідачем 1 простроченої заборгованості за Кредитним договором № 2772-К від 29.03.2010 року, позивачем останньому було направлено листа, яким повідомлено про зобов'язання погасити заборгованість. Однак станом на 09.04.2015 року Відповідач 1 так і не погасив заборгованість в повному обсязі, що порушує умови Кредитного договору та договору поруки. Враховуючи вище викладене, представник позивача ТОВ «Траєкторія» просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.03.2010 року між Кредитною спілкою «КС Володар» (Кредитодавець) та [PERSON] (Відповідач 1) було укладено Кредитний договір № 2772-К, згідно якого Кредитна спілка «КС Володар» надала йому кредит у розмірі 25 000 грн. 00 коп. з розрахунку нарахування 42% річних за користування кредитом на строк, який не перевищує 6 місяців. Крім того, в забезпечення Кредитного договору № 2772-К, 29.03.2010 року було укладено Договори поруки, за якими виступили Поручителями та зобов'язались перед кредитною спілкою «КС Володар» відповідати по зобов'язаннях Позичальника: [PERSON] (Відповідач 2) та ТОВ «Траєкторія» (Позивач). За умовами вказаного договору поруки Поручителі зобов'язувались перед Кредитодавцем, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором в частині повернення суми отриманої Позичальником за Кредитним договором, сплати відсотків за його використання із розрахунку 42% річних, виконати зобов'язання Позичальника, що виникли з Кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником зобов'язань, передбачених п. 2.5 Кредитним договором, Поручитель несе відповідальність перед Кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з Позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. Крім того, згідно п. 2.1 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником в установлений Кредитним договором строк зобов'язань, передбачених п. 2.5 Кредитного договору, Кредитор зобов'язаний направити Поручителю письмове повідомлення, яким довести до відома Поручителя факт недотримання Позичальником вимог п. 2.5 Договору позики. З матеріалів справи встановлено, що 29.10.2010 року ТОВ «Траєкторія», як Поручителем, було отримано від Кредитодавця повідомлення про порушення зобов'язання Відповідачем 1 за Кредитним договором №2772-К від 29.03.2010 року із зазначенням суми заборгованості. У зв'язку із порушенням Відповідачем 1, як Позичальником згідно Кредитного договору, ТОВ «Траєкторія», як Поручитель по Договору поруки, погасило заборгованість Позичальника в сумі, яка становить 23 928 грн. 09 коп., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до положення п. 2.6 договору поруки у випадку виконання Поручителем своїх зобов'язань, передбачених п.п. 1.1, 2.3 даного Договору, незалежно від того, у повному обсязі або в частині сплати щомісячних відсотків за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний протягом 10 (десяти) банківських днів, наступних за днем відправки Поручителем Позичальнику повідомлення про виконання Поручителем своїх зобов'язань за даним Договором, відшкодувати Поручителю сплачені останнім Кредитору за Позичальника за даним Договором грошові кошти у повному обсязі (суму кредиту, сплачену Поручителем повністю або частково Кредитору за Позичальника; суму відсотків, сплачену Поручителем повністю або частково Кредитору за Позичальника за використання останнім кредитних коштів; штрафні санкції. сплачені Поручителем Кредитору за Позичальника внаслідок неналежного виконання останнім умов Кредитного договору; інші витрати Поручителя, понесені останнім у зв'язку з виконанням перед Кредитором взятого на себе за даним Договором зобов'язання). Пунктом 2.5 Договору поруки передбачено: у випадку виконання Поручителем своїх зобов'язань, передбачених п.п. 1.1, 2.3 Договору, в повному обсязі або в частині сплати щомісячних відсотків за користування кредитом, до Поручителя переходять всі права Кредитора, в розмірі частини обов'язку, що виконана ним. В такому разі такий Поручитель має право вимагати від Позичальника виконати йому зобов'язання. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення Кредитного договору № 2772-К від 29.03.2010 року було укладено Договір поруки від 17.10.2012 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» (Відповідач 3) виступило поручителем та зобов'язалось перед Позивачем відповідати по зобов'язаннях Відповідача 1. Згідно вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Ст. 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Будучи пов'язаними саме взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання або змінювати його умови. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 546 ЦК України встановлює види забезпечення виконання зобов'язання та зазначає, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до умов Договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК України. Відповідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В силу ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язаннні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Тобто вимогами ст. 556 ЦК України передбачено правовий механізм перекладення на боржника матеріальних витрат поручителя, понесених ним у зв'язку із виконанням договору поруки. Вирішення вказаного питання впливає на можливість застосування загальних правил стосовно заміни кредитора у зобов'язанні, сформульованих у ст.ст. 514, 516-518 ЦК України. Ґрунтуючись на положеннях ст. 514 ЦК України, до поручителя переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги поручителя як правонаступника кредитора, заперечення, які він мав проти первісного кредитора. Тобто до поручителя переходять: 1) права кредитора, що випливають із основного зобов'язання; 2) права, що забезпечували виконання основного зобов'язання, до яких можна віднести зокрема поруку (якщо основне зобов'язання було забезпечене кількома поручителями). Крім прав, які отримує поручитель у випадку виконання зобов'язань, за ним слід визнати самостійні права, що ґрунтуються на загальних положеннях цивільного законодавства, зокрема право на стягнення неустойки. Враховуючи вищенаведені вимоги закону, а також те, що позивачем ТОВ «Траєкторія» було виконано зобов'язання Відповідача 1 за Кредитним договором №2772-К від 29.03.2010 року, до ТОВ «Траєкторія», як до Поручителя, який виконав зобов'язання, перейшли всі права кредитора (Кредитної спілки «КС Володар») за Кредитним договором № 2772-К від 29.03.2010 року, в тому числі й право вимоги до Відповідача 2, порука якого забезпечувала виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується зібраними у справі доказами, у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем 1 взятих на себе обов'язків за Кредитним договором № 2772-К від 29.03.2010 року, утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів, яка за період з 29.10.2010 року по 14.08.2015 року становить 25 453,77 грн., з яких: -розмір основної суми боргу - 13 920,00 грн.; -розмір суми неустойки - 0,00 грн.; -розмір інфляційних збитків - 10 440,00 грн.; -розмір 3% річних - 1093,77 грн. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунків заборгованості, які містяться в матеріалах справи, наданими представником позивача. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачами порушено умови кредитного договору та договору поруки, а також порядок погашення заборгованості, передбачений договорами, що свідчить про неналежне виконання умов цих договорів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3 654,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved