Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 22.09.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 52). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на повному утриманні останньої. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя у сторін не склалося через їх різні погляди на життя, постійні сварки, відповідач не приймає участі у веденні спільного господарства, їх шлюб існує тільки формально. Відповідач працює у Великоберезнянській підстанції екстерної медичної допомоги Ужгородської станції екстерної медичної допомоги, а тому посилаючись на дані обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина подружжя в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також й надалі залишити їй прізвище [PERSON]. 28.08.2015 року позивач звернулась в суд з заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить прийняти дану заяву до розгляду, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше тридцять відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. Крім цього також просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування та оздоровлення неповнолітнього сина в розмірі 1\~000 гривень. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України з проханням провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с. 26). Відповідач заперечив проти заяви про збільшення позовних вимог, надав довідку про доходи, протирозміру ? частки аліментів не заперечує. Одночасно просив зберегти шлюб із позивачкою, вважає що спільне проживання можливе. До заяви про збільшення розміру позовних вимог, щодо додаткових витрати на лікування та оздоровлення неповнолітнього сина в розмірі 1\~000 гривень, позивачем не надано доказів, щодо хвороби неповнолітнього сина, а також підтверджуючих документів розміру суми позовних вимог, при цьому відповідач зазначив, що у випадку надання йому таких доказів, готовий сплатити кошти у добровільному порядку. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Згідно із вимогами\~ст.31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у\~статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду збільшити або зменшити розмірі позовних вимог, відмовити від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Збільшення (зменшення) позовних вимог - це зміна позивачем ціни первісно заявлених вимог. При цьому не вважається збільшенням розміру позовних вимог заявлених нових (додаткових) вимог. У разі подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог, в якій по суті йдеться про нові вимоги, суд повинен у прийнятті заяви відмовити. Розгляд справи по суті розпочатий. Як вбачається із поданої заяви позивач заявив нову вимогу про стягнення з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування та оздоровлення неповнолітнього сина в розмірі 1\~000 гривень. Отже, є всі підстави для відмови в цій частині прийняття поданої заяви про збільшення позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікування та оздоровлення неповнолітнього сина. Судом встановлено, що 22.09.2001 відділом реєстрації актів громадського стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище чоловіка [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 52. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.09.2001 серії І-ФМ № 049684 (а.с. 4). З свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 147783 від 19.07.2002 виданого відділом реєстрації актів громадського стану Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області вбачається, що 08.07.2002 року народився син [PERSON], який є неповнолітнім (а.с. 5). Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та через їх постійні сварки, в результаті чого подружжя втратило почуття любові, поваги та взаєморозуміння одне до одного. Дані обставини, викладені позивачем у позовній заяві, не заперечувалися відповідачем. Ухвалою суду від 19.06.2015 року сторонам надавався 2-місячний строк на примирення (а.с.13), яким вони не скористалися. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача та неповнолітнього сина сторін, який проживає з [PERSON] Отже, позов підлягає задоволенню, укладений між сторонами шлюб розірванню. Спору, щодо місця проживання неповнолітнього сина сторони не мають. Оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги позивачеві на утримання неповнолітньої дитини сторін не надає, що стверджується як доводами позивача, так і в визнанням позову відповідачем в розмірі 1/3 частини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182,191 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Документально підтверджені позивачем понесені нею судові витрати судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 243 гривні 60 копійок (а.с. 1) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача. Оскільки позивач відповідно до п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати (243,60 грн. судового збору ч.1, пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI) відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial