Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

В серпні 2014 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту на загальну суму 10 668 грн.04 коп. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 20 червня 2008 р. згідно укладеного договору відповідач отримав кредит на суму 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою складають договір. Відповідно до п.9.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, дія договору продовжується на такий же термін. Із свого боку банк виконав умови договору, а відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, а також комісії. Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі їх невиконання позичальником. Станом на 30 червня 2014 р. заборгованість за кредитним договором становить 10 668 грн. 04 коп. і складається: із заборгованості за кредитом - 2952 грн.72 коп., заборгованості за процентами - 4 594 грн. 96 коп., комісії - 2 374 грн. 26 коп. штрафу - 250 грн.(фіксованої частини), штрафу - 496 грн.10 коп. (5 %) - процентної складової. До судового засідання від представника позивача - Тригубенка В.І. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги він підтримує, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідачки не заперечує. Суд ухвалює заочне рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що 20 червня 2008 р. між сторонами у справі укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачка отримала кредит на суму 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісійних - 1 % на місяць. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою складають договір. Того ж дня відповідачка отримала кредитну карту. Строк дії карти вказаний на лицьовій стороні карти. Відповідно до п.9.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, дія договору продовжується на такий же термін. У випадку порушення строку виконання зобов'язань держатель карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються тарифами (п.5.5.2 Умов). Відповідачка неналежно не виконувала прийняті на себе зобов'язання, заборгувавши позивачеві станом на 30 червня 2014 р. 10 549 грн. 32 коп. Ця сума складається: із заборгованості за кредитом - 2 952 грн. 72 коп., заборгованості за процентами - 4 594 грн. 96 коп., комісії - 2 374 грн. 26 коп. штрафу - 250 грн.(фіксованої частини), штрафу - 377 грн. 38 коп. (процентної складової). Договір передбачає відповідальність сторін у випадку невиконання його умов відповідно до пунктів 8.1- 8.5 Умов та правил надання банківських послуг, а також заяви позичальника. До відносини, що виникли між сторонами, застосовуються норми розділу першого книги п'ятої ЦК України - загальні положення про зобов'язання та параграфу 2 глави 71 ЦК України - кредит. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобов'язання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобов'язаний сплатити неустойку( штраф, пеню). Неустойка (штраф, пеня), як передбачено ч.1 ст. 546 ЦК України, є видом забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов'язання. Сума штрафу як процентної складової обчислено неправильно і становить не 496 грн. 10 коп., а 377 грн. 38 коп. : ( 2952,72 + 4594,96) х 0,05. При обчисленні штрафу позивач включив нараховану пеню, яка є видом забезпечення виконання зобов'язання (ч.1 ст. 546 ЦК України). Проценти на неустойку не нараховуються ( ч.2 ст. 550 ЦК України). Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачки, має становити 10 549 грн. 32 коп. (2952,72 + 4594,96+2374,26 +250 + 377,38 ). В зв'язку із задоволенням позову судові витрати позивача має компенсувати відповідачка.

Outcome: approved