Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави знаходилась цивільна справа № 553/3161/16-ц (провадження № 2/553/1121/2016) за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання права на творчу відпустку строком на три місяці з 17 червня 2015 року із збереженням середньої заробітної плати для написання монографії. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13.10.2016 року в задоволенні позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.11.2016 року справа знята з апеляційного розгляду та направлена до Ленінського районного суду м. Полтави для винесення додаткового рішення в частині підстав відмови в задоволені позовних вимог [PERSON], оскільки мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення містить посилання як на відмову в позові за його безпідставністю, так і на відмову в позові за пропущенням строку позовної давності. Отже резолютивна частина судового рішення не містить визначеності висновку суду щодо підстав відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] проти ухвалення додаткового рішення заперечував, оскільки апеляційним судом Полтавської області у даній справі вже відкрито апеляційне провадження, при цьому апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо направлення справи для ухвалення додаткового рішення, оскільки сам мав переглядати справу за правилами розгляду в суді першої інстанції. Відтак новий розгляд справи місцевим судом за таких обставин не має жодного правового обґрунтування. Після проголошення рішення суд, який його ухвалив не може сам скасувати або змінити це рішення. Ухвалення додаткового рішення в цьому випадку, на думку позивача, не буде відповідати вимогам ст. 220 ЦПК України та буде порушенням чинного цивільного процесуального законодавства. У звязку з чим вважав необхідним винесення ухвали про відмову у прийнятті додаткового рішення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вважав необхідним ухвалити додаткове рішення у справі із зазначенням конкретної підстави відмови у позові, якою, виходячи із змісту мотивувальної частини рішення, є безпідставність позовних вимог. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст мотивувальної та резолютивної частин рішення суду у даній справі від 13.10.2016 року, а також зміст та висновки ухвали апеляційного суду Полтавської області від 17.11.2016 року, яка набрала законної сили з моменту проголошення, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення, є обовязковим для виконання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Враховуючи те, що мотивувальна частина рішення суду від 13.10.2016 року містить беззаперечні висновки про безпідставність заявлених [PERSON] позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, а також висновки суду щодо обґрунтованості поданої представником відповідача заяви про застосування строку позовної давності, суд вважає, що ухвалення додаткового рішення не може змінити суті основного рішення, у звязку з чим відхиляє заперечення позивача [PERSON] проти ухвалення додаткового рішення. З огляду на необхідність вирішення поданої суду під час судового розгляду представником відповідача заяви про застосування позовної давності відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, в мотивувальній частині рішення судом також наведена оцінка та висновки щодо обґрунтованості зазначеної заяви, у звязку з чим в мотивувальній частині рішення міститься посилання нормативно-правові акти, якими суд керувався. При цьому самостійною підставою для відмови у позові є безпідставність позовних вимог, що підтверджується висновками суду, наведеними в мотивувальній частини рішення суду, посиланням в мотивувальній частині рішення на ст. 60, ч.3 ст. 61 ЦПК України та узгоджується з положеннями п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року. За таких обставин, суд вважає за необхідне шляхом ухвалення додаткового рішення визначити конкретну підставу для відмови у позові, а саме: безпідставність заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed