Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що між сторонами був укладений шлюб, у період якого у них народились діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Втім, в теперішній час діти проживає з матірю, відповідач не приймає участі в утриманні дитини. У звязку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом в суд, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки усіх видів доходів щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але від представника особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2012 року, який був розірваний в судовому порядку. В теперішній час особи проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У період шлюбу у сторін народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батьком дітей зазначений відповідач [PERSON], діти в теперішній час проживають з матірю. Відповідно до ст. 80 ч.1 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачає ст. 84 ч.ч.2,4,6 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При цьому, згідно ст. 79 ч.ч.1,2 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Вирішуючи питання про присудження аліментів, суд звернув увагу, що відомості про загальний доход відповідача відсутні. Суд також враховує, що з 01 травня 2017 року загальний показник прожиткового мінімуму 1624,00 гривень, мінімальна заробітна плата 3200,00 гривень. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог шляхом присудження з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно на утримання дружини. Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved