Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду до досягнення повноліття сином. В позовній заяві зазначала, що від шлюбу із відповідачем вони мають вищевказану неповнолітню дитину, яка після розірвання шлюбу проживає з нею, перебуває на її утриманні. На утримання сина відповідач із квітня 2014 року припинив надання будь-якої матеріальної допомоги, що ставить позивача у важке матеріальне становище і дитина недоотримує належне матеріальне забезпечення. Відповідач проживає окремо, працює начальником ІТТ Рівненського МВ УМВСУ, має офіційний стабільний дохід, має можливість надання матеріальної допомоги на утримання сина у вказаному позовною заявою розмірі, але на пропозицію домовленості про добровільне утртримання дитини не реагує. Письмові заперечення відповідача проти позову суду не надані. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснила додатково, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина на її пропозицію і звернення сина. Не заперечує, що відповідач сплачує кредитну заборгованість за кредитом, який був використаний на її підприємницьку діяльність, яка приносила прибутки в сім»ю. Проте строк такої кредитної угоди закінчується в грудні 2015 року. Пояснила, що матеріальне становище дитини незадовільне, основним прибутком сім»ї є її заробітна плата, середній розмір якої складає 3500 грн., стан здоров»я дитини задовільний. Просить врахувати, що відповідач станом на час розгляду справи є пенсіонером органів МВС за вислугою років, не має інших утриманців, невідомі інші стягнення з нього по виконавчих листах, має задовільний стан здоров»я. Просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше мінімального розміру аліментів. Відповідач в судовому засіданні частково визнав заявлені до нього позовні вимоги, згідний на стягнення аліментів в розмірі 1/7 частини його прибутку, але не менше встановленого мінімального розміру аліментів. Пояснив, що із 01.09.2015 року подав у відставку та вийшов на пенсію за вислугу років, розмір якої складає 3258 грн., в тому числі йому признеачена надбавка на утримання неповнолітньої дитини, яка становить 474,5 грн., яку він погоджується сплачувати в якості аліментів на утримання сина. Пояснив, що просить врахувати щомісячне виконання ним кредитних зобовязань перед «ВТБ» Банком на суму 1400 грн. із 2013 року за отримані та використані на підприємницьку діяльність позивачки кредитні кошти, що підтверджуєтьсмя доказами. Із урахуванням кредитної заборгованості при відрахуванні аліментів, на власне утримання залишається дохід нижчий від прожиткового мінімуму. Інших прибутків він не має, стан здоров»я має задовільний, інших утриманців не має. Просить врахувати доводи та задовольнити позовні вимоги в межах визнання ним позову. Оцінюючи пояснення сторін, досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому в шлюбі із 14 липня 2001 року по 25 травня 2015 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає із матір»ю та перебуває в основному на утриманні матері, яка отримує заробітну плату в розмірі 3500 грн. інших прибутків не має. На утримання дитини відповідач, в порушення положень ст.180 СК України, за період із квітня 2014 року припинив надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку. Встановлено, що відповідач офіційно працював до 01.09.2015 року, мав стабільний фіксований дохід у вигляді заробітної плати, станом на теперішній час вивільнений з роботи, йому призначена пенсія за вислугу років в органах МВС України в розмірі 3258,94 грн. із 01.09.2015 року, інших прибутків станом на час розгляду справи не встановлено. Відповідач має задовільний стан здоров»я, не має інших утриманців, яких по закону зобовязаний утримувати. Покликання відповідача на виконання зобовязань шляхом сплати кредитної заборгованості за кредитним договором від 05.02.2013 року, використаним на підприємницьку діяльність позивачки, в розмірі 1363 грн. щомісячно підтверджено належними доказами, заслуговують на увагу при визначенні розміру стягнутих аліментів. За наведених обставини, з урахуванням доводів позивачки та відповідача в частині розміру аліментів, відповідно до встановлених обставин, у відповідності до положень ст.ст. 181 ч.3, 183 СК України, правомірним вважається часткове задоволення заявлених вимог позову про стягнення коштів на утримання дитини за рішенням суду у частці від доходу батька дитини, в розмірі 1/5 частини, або 20 відсотків, отриманих відповідачем доходів, але не нижче встановленого мінімального розміру аліментів. Враховуючи встановлені судом обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, в тому числі матеріальний, сімейний стан дитини, стан її здоров'я, майновий, сімейний стан, стан здоров»я платника аліментів, суд прийшов до висновку, що, із задоволенням вимог про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/5 частини або 20 відсотків всіх видів доходу відповідача, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають до часткового їх задоволення та стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу відповідача із дня звернення позивачки із позовом до суду до досягнення повноліття дитиною. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.180,181,182,183,191 СК України,

Outcome: partial