Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕМІНІ» до [PERSON], [PERSON], про встановлення юридичного факту і стягнення штрафу за розголошення комерційної та конфіденційної інформації. До податку розгляду справи по суті представником співвідповідача [PERSON] - адвокатом Гаврилюком М.Д. заявлено клопотання про закриття провадження по справі. Обгрунтовуючи відповідне клопотання зазначає, що [PERSON] на час зазначених в позовній заяві подій була учасником товариства позивача, а отже справа у спорі між юридичною особою - позивачем та її учасником - відповідачем виникла з корпоративних відносин. Господарським кодексом України визначено термін корпоративних прав, якими є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. За своєю правовою природою вказаний позов є позовом про стягнення збитків, заподіяних діями співвідповідачки, спрямованими на розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації позивача. Статтею 12, зокрема п.п. 4, 4-1 ГПК України встановлено, що справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, учасниками, членами) юридичної особи, пов'язані з створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів, та справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю) підвідомчі господарським судам. З огляду на визначене представник просив суд закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. ст. 205 ЦПК України, оскільки на думку представника вказаний спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. Заслухавши думку представника позивача, та представника співвідповідача [PERSON], які заперечили проти задоволення заявленого клопотання у зв'язку з його безпідставністю, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Статтею 1 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею третьою цього Кодексу встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом Суд не може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - пятої статті 13 цього Кодексу. Зміст заявлених позовних вимог свідчить про те, що позивач просить суд встановити факт розголошення відповідачами інформації, що становить комерційну таємницю та конфіденційну інформацію відповідача та стягнути з кожного з відповідачів штраф у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, за розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації відповідача, що передбачено зокрема діючим Положенням про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, яке було затверджено товариством, та Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції». Не знаходить свого об'єктивного підтвердження посилання представника [PERSON] на те, що вказаний спір за своєю суттю є корпоративним, оскільки вказаний спір, на думку суду не виник з корпоративних відносин, пов'язаних між юридичною особою та її учасниками (засновниками, учасниками, членами) юридичної особи, не пов'язаний з створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, та не є справою у спорі між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), оскільки зміст позовних вимог свідчить про те, що позивач просить суд стягнути з відповідачів штраф, пов'язаний з розголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації відповідача. З огляду на наведене, суд приймає рішення про відмову у задоволенні клопотання представника співвідповідача [PERSON] - адвоката Гаврилюка М.Д. про закриття провадження у справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed