Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 березня 2002 року сторонами зареєстровано шлюб у Виконкомі Миколаївської сільської Ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 7, від якого мають на даний час неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в жовтня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, часті конфлікти. Вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити її інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю на дату звернення з позовом немає. Спору з приводу місця проживання дитини немає. В судове засідання призначене після спливу наданого судом строку на примирення сторони не зявились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача надані в судовому засіданні 18 березня 2016 року, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 27 березня 2002 року сторонами зареєстровано шлюб у Виконкомі Миколаївської сільської Ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 7 /а.с.5/, від якого мають на даний час неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Ухвалою від 18 березня 2016 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення до 18 серпня 2016 року. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду родини сторін є втрата взаєморозуміння та несумісність характерів, часті конфлікти. Заходи з примирення подружжя, вжиті судом, результату не досягли. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Портна», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп.

Outcome: approved