Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини здійснено відповідно до ст. 135 СК України. Дитина з 2015 р. постійно проживає з бабусею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, життям дитини перестала цікавитись, не відвідує, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. На переконання позивачки з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідачку необхідно позбавити батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно заяви, позов визнала та просила розглянути справу без її участі. Представник органу опіки та піклування вважав за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], відповідно позивачка [PERSON] є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вищезазначених вимог закону відповідачка вихованням та утриманням доньки [PERSON] не займається. Вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків - не цікавиться місцем її перебування, станом здоров'я, духовним та фізичним розвитком, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. З матеріалів справи вбачається, що з жовтня 2015 року малолітня [PERSON], 2006 р.н., постійно мешкає з бабусею. Разом з тим згідно письмових заяв сусідів позивачки вбачається, що відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до педагогічної характеристики виданої Миколаївською загальноосвітньою школою-інтернатом І-ІІІ ступенів №3, [PERSON] навчається в школі-інтернаті з третього класу, зарекомендувала себе як старанна, працелюбна, уважна, дисциплінована учениця. Бабуся приділяє належну увагу вихованню онучки, цікавиться її навчанням. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Висновку від 18.10.2016 р., Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача. Згідно нотаріально завіреної заяви, [PERSON] не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки. Крім того, зі змісту позовних вимог, вбачається, що позивачка просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] разом з нею за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За правилами ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини,стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наведене, визначення місця проживання дитини разом із бабусею не передбачено чинним законодавством, отже в задоволенні цієї частини вимог необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене та дослідивши надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка не цікавиться життям доньки [PERSON], її станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, не виконує своїх батьківських обов'язків відносно доньки, отже позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180 СК України,

Outcome: partial