Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено. 05.04.2021 року до суду звернулась позивач [PERSON] із заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат. На підтвердження розміру понесених нею судових витрат надала суду: квитанцію від 01.04.2021 року, на суму 3 000 грн., договір про надання правничої допомоги від 09.02.2021 року, акт виконаних робіт та прийому передачі послуг від 01.04.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади. Дослідивши надані докази на підтвердження понесених судовихвитрат, суд дійшов висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення. Судом встановлено, що Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задоволено. Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За даних обставин перебіг процесуального строку на вирішення питання про розподіл судових витрат почався 01.04.2021 року та останнім днем встановленого процесуальним законом п`ятнадцятиденного строку є 15.04.2021 року (заяву подано 05.04.2021 року). Як визначено в п. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до поданого договору про надання правової допомоги від 09.02.2021 року, розмір гонорару адвоката Чуприни О.М. за надану професійну правничу допомогу позивачу [PERSON] складає 3 000 грн. Як вбачається із Квитанції від 01.04.2021 року, прийнято від [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 09.02.2021 року 3 000 (три тисячі) гривень. Згідно акту виконаних робіт та прийому передачі послуг, наданих [PERSON] у справі про стягнення аліментів, позивачу надано наступні послуги: надання консультації з питання стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей -30 хв.; виготовлення позовної заяви, формування позовної заяви та додатків - 2 год.30 хв.; виготовлення заяви про розподіл судових витрат- 30 хв. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved