Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

В серпні 2014 р. Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду в інтересах малолітньої - [PERSON] до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), треті особи: прокуратура Подільського району м. Києва, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу позивача № 90 від 28.11.2013 р. на обліку у позивача перебуває малолітня [PERSON], [INFO], як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах. Відповідно до свідоцтва про народження матір'ю малолітньої дитини є відповідач, а батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати дитини, неналежним чином виконує батьківські обов'язки, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої. 26.11.2013 р. до позивача звернулась адміністрація амбулаторії № 9 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Подільського району м. Києва щодо малолітньої [PERSON], яка опинилась у складних життєвих обставинах. Дівчинка на три доби була залишена матір'ю на хвору бабусю, яка не може доглядати за дитиною, оскільки останньою було перенесено інсульт, параліч верхніх кінцівок після інсульту. Про свою відсутність відповідач нікого не попереджувала, на телефонні дзвінки не відповідала, тимчасово за дитиною та бабусею доглядала сусідка. 26.11.2013 р. працівниками позивача та відділу кримінальної міліції у справах дітей Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві була проведена перевірка даної інформації та складено акт про покинуту дитину. В подальшому, прийнято рішення про тимчасове її влаштування до дитячої лікарні № 9. Після проведеного медичного обстеження 26.11.2013 р. малолітню [PERSON] було передано на утримання та виховання відповідачу, з якою було проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов'язків. Крім того, малолітню було поставлено на облік до позивача. На даний час, відповідач залишила малолітню дитину на утримання та виховання хрещеній дитини - [PERSON], 1979 року народження. Відповідач матеріально не допомагає, не приймає участі у фізичному та духовному розвитку доньки, кошти які отримує на дитину використовує не за призначенням. Відповідно до матеріалів перевірки дільничних інспекторів Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 17.12.2013 р. № 55/22653 було встановлено, що відповідач за місцем мешкання характеризується негативно, постійно надходять скарги на її поведінку з боку сусідів, вихованням доньки не займається. Незважаючи на профілактичну роботу з відповідачем, продовжує вести аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої та не займається вихованням доньки. Відповідач не приділяє належної уваги розвитку та здоров'ю своєї доньки, вона самоусунулась від виховання дитини. 29.05.2014 р. відповідачка дала нотаріальну згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої - [PERSON] до відповідача з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. До початку судового засідання 30.10.2014 р. представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїй заяві позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити (а.с. 50). На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 30), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 32). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а саме відповідач викликався в судове засідання судовими повістками зі зворотнім повідомленням на 10.09.2014 р., 25.09.2014 р., 30.10.2014 р. (а.с. 34, 36, 39 - 41, 44, 47 - 49). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.11.2012 р., серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2349 (а.с. 6). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою форми № 3 виданої КП «Синьоозерне Подільського району міста Києва» від 06.12.2013 р. за № 3209 (а.с. 11). Згідно Наказу № 90 від 28.11.2013 р. на обліку у позивача перебуває малолітня [PERSON], [INFO], як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах (а.с. 10). Згідно пояснень відповідача, остання на даний час працює офіціанткою в нічному клубі «Форсаж», крім того, зазначила, що відмовляється від доньки, оскільки вона їй не може нічого дати (а.с. 13). Як вбачається з пояснень [PERSON], 1979 року народження, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] станом на 20.05.2014 р. малолітня [PERSON] проживає у неї, як хрещеної, оскільки мати не може справитись з батьківськими обов'язками (а.с. 14). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] матері відповідача, що вона є інвалідом І групи, а відповідач залишає малолітню [PERSON] їй на 2-4 дня, остання не може займатися або допомагати дитині (а.с. 15). Відповідно до вироків суду від 30.01.2008 р. та 27.08.2009 р., відповідач притягувалась до кримінальної відповідальності (а.с. 28 - 29). 29.05.2014 р. відповідач дала нотаріальну згоду на позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 51). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 25.06.2014 р. Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 52). Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він п. 2 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідач піклуються про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів наявності у відповідача душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання, або інших не залежних від нього причин, що унеможливлюють виконання своїх батьківських обов'язків, судом встановлено не було. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, а відтак слід позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до [PERSON] та передати останню органу опіки та піклування Подільського району м. Києва, стягнути з відповідача на користь на користь органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державній адміністрації на утримання дитини (аліменти) [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.08.2014 р. до досягнення [PERSON] повноліття - 18 років. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved