Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № DNN0RX07070040 від 29 грудня 2006 року в розмірі 30099,35 гривень та судові витрати у справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 29 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № DNN0RX07070040, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмір 1387,01 гривень, терміном до 29 грудня 2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому у встановленні договором терміни, у зв'язку з цим станом на 13 січня 2015 року сума заборгованості Відповідача складає 45533,80 гривень, з яких: 1387,01 гривень - заборгованість за кредитом, 14109,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 168,57 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29868,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1409,49 грн. - штраф (процентна складова). На підставі рішення суду від 29 березня 2012 року на користь позивача з відповідача повинно бути стягнуто за вказаним кредитом заборгованість в розмірі 17343,94 грн., а тому сума заборгованості становить 30099,35 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, оскільки судом рекомендовано направлялись судові повістки на зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 29 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNN0RX07070040. Згідно умов договору, ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 1387,01 грн., а [PERSON] в свою чергу, зобов'язався щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором з кінцевим терміном повернення 29 грудня 2007 року. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані його зобов'язання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти, однак [PERSON] в односторонньому порядку порушив вимоги як договору так і законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, з яким суд погоджується, оскільки він повністю узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи, станом на 13 січня 2015 року сума заборгованості Відповідача складає 45533,80 гривень, з яких: 1387,01 гривень - заборгованість за кредитом, 14109,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 168,57 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29868,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Однак, рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 29 березня 2012 року з відповідача стягнуто заборгованість в розмірі 17343,94 грн. Дане рішення оскаржено не було та набрало чинності 09 квітня 2012 року. Тому, з урахуванням суми, яка була стягнута на підставі рішення суду від 29 березня 2012 року, сума боргу за кредитом та процентам за його користування становить 28189,86 грн., а також з урахуванням 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1409,49 грн. - штраф (процентна складова), сума заборгованості становить 30099,35 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 300,99 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved