Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], в якому позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNL0AK11295108 вилучити у відповідача та передати у заклад ПАТ КБ «Приватбанк», автомобіль ВАЗ 21104-110-01, 2005 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а також комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) на вказаний автомобіль, що належать на праві власності [PERSON], а також звернути стягнення на вищевказаний автомобіль, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також стягнути судові витрати у справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 18 липня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № DNL0AK11295108, згідно умов якого позивач надав, а відповідач взяв грошові кошти в розмірі 50768,00 гривень на купівлю автомобіля та сплати страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 липня 2010 року. У порушення законодавства та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29 грудня 2014 року має заборгованість в розмірі 72699,49 гривень, що складається з наступного: - 16558,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 25071,80 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1221,28 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 29848,41 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між сторонами було договір застави рухомого майна від 18 липня 2005 року, згідно умов якого відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель 21104-110-01, рік випуску 2005, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, оскільки судом рекомендовано направлялись судові повістки на зареєстроване місце проживання відповідача, про причини неявки суд до відома не поставив. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 18 липня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № DNL0AK11295108, згідно умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 50768,00 гривень, а відповідач взяв на себе зобов'язання використати кредит на обумовлені в договорі цілі, сплачувати відсотки за користування кредитом, здійснювати погашення кредиту частинами в порядку встановленому договором з кінцевим терміном повернення коштів 18 липня 2010 року. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини передбачені главою 71 ЦК України. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Позивачем виконані його зобов'язання по договору в повному обсязі - надано кредитні кошти, а відповідач в свою чергу порушив умови виконання зобов'язань взятих на себе, а саме, не вчасно та не в повному обсязі сплачував кредитні кошти та відсотки за користування кредитом відповідно до кредитного договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 29 грудня 2014 року має заборгованість в розмірі 72699,49 гривень, що складається з наступного: - 16558,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 25071,80 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1221,28 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 29848,41 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором № DNL0AK11295108 від 18 липня 2005 року між сторонами було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач передав в заставу рухоме майно, а саме: автомобіль ВАЗ 21104-110-01, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент надання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду, або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт, того, що відповідачем не належним чином виконано зобов'язання за кредитним договором № DNL0AK11295108 від 18 липня 2005 року, то суд вважає за можливе, з метою захисту порушеного права позивача, звернути стягнення на предмет застави з метою задоволення вимог позивача за зазначеним кредитним договором. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави. Ст. 26 вищевказаного закону передбачає процедуру реалізації у вигляді продажу предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Таким чином, суд вважає за можливе вилучити у відповідача та передати ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави - автомобіль ВАЗ 21104-110-01, 2005 року випуску, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а також комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) на вказаний автомобіль, що належать на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 726,99 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved