Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В серпні 2015 р. [PERSON], в інтересах якого на підставі довіреності діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивував тим, що 05.02.2015 р. помер його батько [PERSON], після серті якого відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності 1/2 частки [ADDRESS]. Спадщину після його смерті позивач прийняв, оскільки у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності померлого на частку квартири не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 05.02.2015 р. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2008 р. по справі № 2-2663/2008, яке набрало законної сили 21.01.2009 р., [PERSON] належить право власності на 1/2 частку [ADDRESS]. 05 лютого 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вищевказаної квартири. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи, спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син - позивач по справі [PERSON], оскільки у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інші особи, крім позивача, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Проте відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.08.2015 р., у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] позивачу було відмовлено, оскільки на підтвердження права власності спадкодавця на спадкове майно позивачем було надано Рішення суду, яке не було зареєстровано у встановленому законом порядку. Згідно пп. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Разом з тим судом встановлено, що померлий [PERSON] набув право власності на 1/2 частку квартири у встановленому законом порядку на підставі рішення суду. Однак за життя не зареєстрував своє право власності належним чином. Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1241, 1261, 1270 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved