Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що 01.03.2003 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку № 22 по вул. Жовтнева в с. В. Криниця Василівського району Запорізької області, який вони придбали у шлюбі шляхом купівлі-продажу. В нотаріальній конторі видати позивачці свідоцтво про право на спадщину відмовилися у зв'язку з тим, що вищевказаний житловий будинок не пройшов державну реєстрацію. Після смерті чоловіка позивачка продовжує користуватись житловим будинком № 22 по вул. Жовтнева в с. В. Криниця Василівського району Запорізької області та земельною ділянкою, яка виділена для його обслуговування. Позивачка зверталася до ДКП «Василівське БТІ» з метою оформлення право власності на будинок, однак їй було порекомендовано звернутись до суду. Позивачка просить суд : - визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку - А з господарськими будівлями та спорудами: Б Літня кухня, В Сарай, Г- Сарай, Д Сарай, Є- Погріб, Ж- Літній душ, З- Убиральня, № 1- Огорожу, № 2- водогін, № 3 басейн для збору води, розташованими по вул. Жовтневій , 22 с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, як на частку у спільному сумісному майні подружжя; - визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку - А з господарськими будівлями та спорудами: Б Літня кухня, В Сарай, Г- Сарай, Д Сарай, Є- Погріб, Ж- Літній душ, З- Убиральня, № 1- Огорожу, № 2- водогін, № 3 басейн для збору води, розташованими по вул. Жовтневій , 22 с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом, після смерті 01.03.2003 року чоловіка [PERSON]. В судове засідання позивачка та її представник в особі представника [PERSON] не зявились, але надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити. В судове засідання представник Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області та Василівської державної нотаріальної контори не з`явилися, але до суду надали заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності зазначених учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 18.12.1970 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого є у справі. У період перебування їх у шлюбі 07.10.1975 року ними було придбано житловий будинок № 22 по вул. Жовтневій в с. В. Криниця Василівського району Запорізької області, що підтверджується Договором купівлі-продажу, копія якого є у справі. Як вбачається з Договору, покупцем у ньому зазначений [PERSON]. Будівлі станом на 1975 рік у сільській місцевості не підлягали державній реєстрації, оскільки дія \~Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року\~ та Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстрованого в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), не поширювалась на сільську місцевість, тому, їх облікування проводилось шляхом внесення відповідних даних у погосподарські книги сільських рад. До прийняття у 1995 році Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб (затв. Держкомітетом України по ЖКГ 13 грудня 1995р. за № 56, зареєстр. МЮ України 19 січня 1996 р. за № 31/1056) підтвердженням права власності на житловий будинок у сільській місцевості являлися записи погосподарських книг сільських [PERSON]. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно лише у містах і селищах міського типу, проте, виникнення права власності на будинки, споруди у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На даний час зазначений будинок не пройшов державну реєстрацію. Відповідно до ст.60 СК України, ст.368 ЦК України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи зазначені законодавчі норми, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, суд приходить до висновку що житловий будинок № 22 по вул. Жовтневій в с. В. Криниця Василівського району Запорізької області є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до вимог статті 70 СК України в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оскільки житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що є предметом даного спору - є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], то вони мають право кожен на 1/2 частину зазначеного будинку. За життя [PERSON] частки його та [PERSON] на зазначений житловий будинок у натурі визначені не були. Отже, суд вважає можливим визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння № 22 з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [PERSON] вул. Жовтнева, буд. 22, Василівського району, Запорізької області, - за [PERSON], як на частину у спільному сумісному майні подружжя. 01.03.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі. Відповідно до ст.1261 ЦК України, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який належним чином та вчасно прийняв спадщину, не відмовився від її оформлення, є його дружина - [PERSON], що підтверджується матеріалам спадкової справи, копія якої є у справі. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, з 1/2 частину домоволодіння № 22 з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [PERSON] вул. Жовтнева, буд. 22, Василівського району, Запорізької області. На даний час позивачка не має можливості у інший спосіб, крім судового, оформити своє право на цю частину спадкового будинку у нотаріальній конторі, оскільки не проведена реєстрація прав власності за померлим, тому, відповідно до ст..392 ЦК України, вона звернулася до суду з даним позовом. Отже, суд вважає можливим визнати право власності на 1/2 частину домоволодіння № 22 з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [PERSON] вул. Жовтнева, буд. 22, Василівського району, Запорізької області, - за [PERSON] у порядку спадкування після смерті 01.03.2003 року чоловіка - [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved