Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю 3-ої особи на стороні відповідача [PERSON] про визнання спільним майном подружжя будівельних матеріалів, придбаних на будівництво прибудови та стягнення з [PERSON] витрат на будівництво прибудови. В первинному позові та уточненні до нього, позивач [PERSON] зазначив, що 06.08.2005р. він уклав шлюб з [PERSON], який рішенням Вінницького райсуду від 28.08.2012р. був розірваний. Під час шлюбу подружжя проживали в будинку відповідачки [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Оскільки у подружжя народився син [PERSON], їх сім'я збільшилась, і подружжя, з дозволу відповідачки [PERSON] вирішили добудувати до належного їй будинку дві житлові кімнати розміром 4,5x11м. Для закупки будівельних матеріалів, оплати праці будівельників позивач та його дружина [PERSON] витрачали свої спільні кошти. Оскільки власником будинку є [PERSON], то рішенням №70 Степанівської сільської ради від 24.10.2010р. їй було надано дозвіл на будівництво такої прибудови. В 2011р. вони закінчили будівництво прибудови. Загальна вартість на будівництво склала 115 128,67 грн. будівництво є самочинним, до експлуатації не прийняте. Позивачем та [PERSON] на будівництво були придбані наступні будівельні матеріали та конструкції: 13.03.2009р. цемент загальною вартістю 1500,00 грн.; 09.08.2009р. цегла керамічна загальною вартістю 3150,00грн.; 11.08.2009р. цегла керамічна загальною вартістю 4200, 00 грн.; 25.08.2009р. шифер 8-ми хвильовий загальною вартістю 3300,00 грн.; 31.08.2009р. саман 530 шт. загальною вартістю 1590,00 грн.; 27.10.2009р. вікно склопакет вартістю 1322, 43 грн.; 25.03.2010р. мінвата, гідробар'єр та ін. загальною вартістю 2156,00 грн.; 23.10.2010р. ринва, кріплення та ін. за 1425,00грн.; 23.07.2011р. пінопласт, цемент, сітка, лутка загальною вартістю 2400,00 грн.; 04.10.2011р. гіпсокартон,профіль,шпаклівка загальною вартістю 2269,00грн.; 01.10.2011р. дуб рустик. загальною вартістю 1705,24 грн.; подложка 2 мм. загальною вартістю 111,00 грн. Всього на суму 25128,67 грн. Крім того, були витрачені кошти в сумі 30000,00 грн. на щебінку, пісок, гранітний відсів, бетон. Також подружжям була проведена оплата будівельних та внутрішніх робіт в сумі 60000,00 грн. В 2012р. в зв'язку з погіршенням відносин позивача з [PERSON], позивач виїхав з будинку відповідачки на проживання до своїх батьків. На пропозицію вирішити спір про сплату позивачу належної йому 1\\2 частки витрачених коштів відповідачка [PERSON] та третя особа [PERSON] відмовили, в зв»язку з чим позивач звернувся до суду та просить суд за остаточною редакцію заявлених позовних вимог визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали, придбані на будівництво прибудови на суму 58 175 грн. 00 коп. та стягнути з [PERSON] половину витрат на будівництво прибудови в сумі 29 087 грн. 50 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав в уточненій редакції. Суду показав, що перебуваючи у шлюбі з [PERSON] він з дружиною, після народження сина вирішили добудувати прибудову до будинку матері [PERSON] - [PERSON] Будівництво прибудови велося фактично лише за кошти подружжя, він на свої кошти та кошти своїх батьків придбавав будівельні матеріали які зазначені у позові, цеглу, цемент, шифер, столярку, гіпсокартон та інше та було збудовано прибудову розміром 4,5 на 11 кв.м., в яку вони з дружиною заселилися спільно з дитиною і у якій стали проживати. У даній прибудові жили виключно вони і мати дружини у прибудові не жила. Після того, як стосунки між подружжям погіршилися, він пішов жити до своїх батьків і бажає повернути свої вкладення у будівництво. За уточненням позову просить визнати спільним майном подружжя будівельні матеріали, придбані на будівництво прибудови на суму 58 175 грн. 00 коп. та стягнути з [PERSON] половину витрати на будівництво прибудови в сумі 29 087 грн. 50 коп. Представник позивача адвокат [PERSON] зазначила, що позов підтримує, вважає, що відповідачем по справі є саме [PERSON], яка є єдиним власником житлового будинку по [ADDRESS]. [PERSON] вважає такою, що має статус виключно 3-ої особи. Вимоги до [PERSON] як до відповідача позивач ставити не бажає, належним відповідачем вважає саме [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] не визнала. Суду представник показала, що [PERSON] не заперечує щодо того, що позивач вкладався у будівництво прибудови, однак будівництво вела вона, її донька та позивач, а отже доля позивача у витратах на будівництво складає лише 1/3 частину, того, що було визначено за експертним висновком. Разом з цим, позов не визнала взагалі, так як вважає, що спірні правовідносини позивачем визначені не вірно, так як спір щодо даних витрат не може вирішуватися за участю [PERSON] в якості єдиного відповідача, так як [PERSON] не перебувала у шлюбі з позивачем, а у шлюбі з позивачем перебувала її донька [PERSON], яка по справі визначена позивачем, як третя особа. Тому, просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] позов не визнала та суду показала, що перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого народила сина [PERSON]. Після народження сина, оскільки їх сім»я збільшилася її мати [PERSON] розпочала будівництво прибудови. Основне будівництво було проведено саме її матір»ю, яка є власницею житлового будинку по [ADDRESS]. Самі вони грошей на будівництво не мали. Вклад позивача у будівництво значним не вважає, тому просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: 06.08.2005р. було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрованим у виконкому Побережнянської сільської ради 06.08.2005р. за актовим записом №03, про що свідчить свідоцтва про шлюб від 06.08.2005р. серії [NUMBER] (а.с.17). Після реєстрації шлюбу дружина прийняла призвище «[PERSON]». Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]., батьками якого відповідно до свідоцтва про народження від 27.02.2006р. серії [NUMBER] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). За рішенням Вінницького районного суду від 28.08.2012р. шлюб між подружжям був розірваний (а.с.19). Судом встановлено, що після реєстрації шлюбу подружжя проживало у житловому будинку по [ADDRESS]. Дана обставина сторонами не заперечується, тому в силу ст.61 ЦПК України доказування не потребує. Вказаний житловий будинок по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], яка є матір»ю [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки Степанівської сільської ради №691 від 29.10.2012р. позивач проживав у будинку в [ADDRESS] з 06.08.2005р. по 25.07.2012р. (а.с.9), без реєстарціїї. Є зареєстрованим у с.Побережне, Вінницького району та області. 24.10.2010р. [PERSON] рішенням Степанівської сільської ради №70 як власниця даного житлового будинку отримала дозвіл на будівництво прибудови до житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10). У відповідності до даних технічного паспорту та оглянутої у судовому засіданні інвентарної справи в наслідок здійснення будівництва прибудови було прибудовано до житлового будинку приміщення коридору 2-1, площею 4,0 кв.м., кімната 2-2, площею 20,1 кв.м., приміщення ванної та туалету 2-3, площею 4,0 кв.м., кухня 2-4, площею 8,7 кв.м. Вказані споруди є самочинно збудованими, так як у експлуатацію не прийняті. Згідно висновку експерта №358 від 30.12.2014р. (а.с.159-189) та уточнення до нього за №015/15 від 19.02.2015р., вартість фактично виконаних робіт при будівництві житлової прибудови «А», розташованої по [ADDRESS] (без врахування сантехнічних робіт у приміщенні кухні поз.3-4) станом на 2011р. складає 58 175 грн.00 коп. в тому числі: - заробітна плата - 15 346,00 грн.; вартість будівельних матеріалів, виробів та конструкцій - 41 786,00 грн., вартість експлуатації будівельних машин і механізмів - 1 043,00 грн.00 коп. За визнанням відповідача та третьої особи, та доданими суду накладними та платіжними документами на придбання будівельних матеріалів судом встановлено, що будівництво велося за рахунок спільних витрат [PERSON], та подружжя [PERSON], так як згідно поданих суду платіжних документів на ім»я [PERSON] витрати були понесені під час перебування позивача і третьої особи в шлюбі. Стороною відповідача визнано, що вклад позивача у витрати на будівництво прибудови складає 1/3 ( з розрахунку вкладу [PERSON], [PERSON] та [PERSON].) частину від розміру витрат визначених за експертним висновком . Вказана сума таким чином складає 19 391,66 грн. (58 175 грн. 00 коп. : 3 = 19 391,66 коп.). Визначаючись щодо заявлених вимог та встановлених судом обставин, суд враховує, що позивачем заявлено вимогу, щодо визнання спільним майном подружжя будівельних матеріалів, придбаних на будівництво прибудови до єдиного відповідача [PERSON], яка є матір»ю [PERSON] та яка не перебувала у шлюбі з позивачем, в порядку розподілу подружнього майна за нормативними положеннями ст. ст. 60,69, 70,71 СК України. Однак, суд вважає, що в порядку даних нормативних положень може бути визначено частки у спільному майні подружжя виключно за вимогами, які мають бути заявлені лише до подружжя. Так, згідно ст.60 СК України зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності подружжя, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (жоходу). За ст.69 СК України лише дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. При цьому, в силу ст.70 СК України розмір часток дружини та чоловіка при поділі майна є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Оскільки, вимогу, щодо визнання витрат на будівництво прибудови спільним сумісним майном подружжя, позивач пред»являє не до особи, з якою перебував у шлюбу, і категорично заперечує проти пред»явлення даних вимог до [PERSON], та визначення [PERSON] належним відповідачем за вказаною позовною вимогою, суд вважає, що оскільки позов заявлено не до належного відповідача у задоволенні вимоги щодо визнання спільним майном подружжя будівельних матеріалів, придбаних на будівництво прибудови до єдиного відповідача [PERSON], слід відмовити. Питання визначення співвідповідача чи належного відповідача у відповідності до ст. 33 ЦПК України належить до виключного права позивача і не може бути вирішено судом за власною ініціативою, чи ініціативою інших сторін по справі. Щодо вимоги про стягнення з [PERSON] витрат на будівництво прибудови, суд враховує, що судом було встановлено, що будівництво прибудови велося подружжям [PERSON] спільно з власницею житлового будинку [PERSON] Відповідач та третя особа не заперечили вкладу [PERSON] в будівництво в одній третій частці від визначеної суми вкладу в будівництво за експертним висновком №358 від 30.12.2014р. Вклад [PERSON] в будівництво прибудови підтверджують документальні докази у вигляді платіжних документів за придбання будівельних матеріалів на а.с. 52-53, 63,64,65, накладними №18 від 10.11.2010р., №26 від 14.05.2011р.,без номера від 20.07.2011р.,товарними чеками від 24.08.2011р., всього на суму 12 932, 52 грн. Тому, суд вважає встановленим той факт, що в будівництво прибудови було вкладено кошти [PERSON], а також кошти [PERSON] та [PERSON] дані правовідносини суд вважає такими, що регулюються нормативними положеннями ст.ст. 368,372 ЦК України. Так, у відповідності до ст.368 ЦК України спільна власність двох і більше осіб, без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Враховуючи, що кошти в будівництво вкладалися всіма сторонами, суд вважає, що вказані витрати як спільні сумісні, слід розділити на три частини, що було визнано відповідачем, в зв»язку з чим до стягнення на користь позивача підлягає 1/3 витрат, що з розрахунку вкладу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складає 19 391,66 грн. (58 175 грн. 00 коп. : 3 = 19 391,66 коп.). В решті позовна вимога до задоволення не підлягає. Грошові кошти на суму 38 783,34 грн. відносяться до витрат, а отже і власності [PERSON] та [PERSON] До судових витрат суд відносить витрати на оплату судового збору 1000 грн., 107,30 грн. та 107,30 грн., всього 1214,60 грн., а також оплату послуг адвоката - 4000 грн., оплату проведення експертного дослідження 2960 грн. 00 коп. та оплату за виготовлення технічного паспорта для проведення експертного дослідження на суму 1551,53 грн. Всього на суму 9 726,13 грн. В зв»язку з тим, що є задоволеним позов позивача лише щодо стягнення третини заявленого позову, суд вважає, що до стягнення за вимогами ст.ст.79,88 ЦПК україни підлягає також 1/3 частини понесених судових витрат, саме, 3242,04 грн. ( 9726,13 грн.:3= 3242, 04грн.).

Outcome: approved