Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В позовній заяві позивачка зазначає, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 24.12.2001 року. 10.12.2012 року рішенням Калинівського районного суду шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу, а саме: 30.12.2011 року позивачка за спільною угодою з відповідачем в інтересах сім'ї уклали кредитний договір №1542/1555CLPS2 з ПАТ «Платінум Банк» на суму 3 324,84 грн. Отримані кошти по договору про надання споживчого кредиту були використані в інтересах сім'ї, а тому вказаний борг по договору є спільним з відповідачем і створює обов'язки щодо його виконання для другого подружжя. Під час перебування у шлюбі з відповідачем платежі по кредиту вносились позивачкою за рахунок спільних коштів, а після розірвання шлюбу 10.12.2012 року позивачка сплачує платежі по кредиту сама - за рахунок власних коштів. Станом на 01.11.2013 року, починаючи з грудня 2012 року сплачена нею сума по кредиту становить 2 484 грн., відповідно доля кожної сторони складає 1242 грн. Окрім того, за час спільного проживання ними було придбано рухоме майно. Перелік даного майна було складено Радівською сільською радою та встановлено, яке майно позивачка забрала при розлучені, а яке залишилось у відповідача. В даний час відповідач відмовляється добровільно віддати позивачці частку майна. Тому вона вимушена звертатись до суду з вимогою про виділення 1/2 частини спільного майна. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала просила їх задовільнити з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що про укладання кредитного договору між позивачкою та ПАТ «Платінум Банк» на суму 3 324,84 грн. йому взагалі не було відомо, оскільки позивачка не ставила його до відома про те, що нею брався кредит. На які потреби були витрачені дані кошти йому також не відомо. Що стосується поділу спільно нажитого майна, то при розлученні вони з позивачкою у добровільному порядку розділили вказане майно про що в присутності представника сільської ради було складено перелік майна, яке залишилось у позивачки та у нього. Тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Судом встановлено, і сторонами не оспорюється, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.12.2001 року. 10.12.2012 року рішенням Калинівського районного суду шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу, а саме: 30.12.2011 року позивачка [PERSON] уклала кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника №1542/1555CLPS2 з ПАТ «Платінум Банк» на суму 3 324,84 грн. з цільовим призначенням кредиту - на поточні потреби. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] частки від заборгованості [PERSON] в сумі 1242 грн. за кредитною карткою ПАТ «Платінум Банка», відкритою на її ім'я не підлягають задоволенню, оскільки відкриття карткового рахунку та надання кредитних коштів свідчить про існування правовідносин та зобов'язань виключно між двома сторонами ПАТ «Платінум Банком» та позивачкою [PERSON] згідно ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України. Зобов'язань по погашенню кредитної заборгованості відповідач не несе та положення Сімейного кодексу до вказаних правовідносин не застосовуються. За таких обставин, суд визнає недостовірними посилання позивачки [PERSON] в позові, а також в судовому засіданні на те, що кредитний договір №1542/1555CLPS2 з ПАТ «Платінум Банк» нею було укладено за спільною угодою з відповідачем в інтересах сім'ї, оскільки такі посилання спростовуються показаннями відповідача [PERSON] в судовому засіданні, а також матеріалами справи. Також, на думку суду, не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] в частині виділення їй з спільного майна подружжя бойлеру нового вартістю 1000 грн., зварювального апарату вартістю 1100 грн., млинка електричного нового вартістю 700 грн., сівничка нового вартістю 240 грн., оприскувача нового вартістю 150 грн., меблевого комплекту «стінка» вартістю 800 грн., піску (камаз) вартістю 1000 грн., стосовно яких позивачка [PERSON] ніяких документів не має, заявляє про виділення майна без визначення його індивідуальних ознак (назви, марки, ціни, часу набуття тощо), відповідач [PERSON] заперечує проти виділення позивачці такого майна та його наявності на даний час. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи при розлученні сторони у добровільному порядку дійшли згоди щодо поділу спільного майна, про що в присутності представника сільської ради було складено перелік майна, яке залишилось у позивачки та у відповідача. Як вбачається з переліку майна, яке просить виділити її позивачка, то таке майно за згодою сторін залишилось у відповідача, що не протирічить положенням ч.2 ст.69 СК України відповідно до якої дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed