Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 17.09.2012 року у розмірі 52952 грн. 83 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір 17.09.2012 року, проте відповідач порушив умови договору та ухилявся від погашення заборгованості за кредитом. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 04.04.2014 року позовна заява АТ КБ «Приватбанк», яка надійшла до суду 08.01.2014 року, була задоволено та було стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 23.12.2013 року у розмірі 34269,94 грн. Ухвалення вказаного рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Відповідач повинен відшкодувати позивачеві у відповідності до ст.625 ЦК України індекс інфляції за весь час прострочення, починаючи з 09.01.2014 року, а також три проценти річних від простроченої суми, яка становить 28496.84 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 17.09.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 28496, 84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно було здійснюватися в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом (а.с.4-36). Однак відповідач неодноразово порушував умови договору кредиту в частині своєчасного повернення суми кредиту з нарахованими відсотками. 08.01.2014 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 23.12.2013 року у розмірі 34269,94 грн. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного Кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного суду від 31.10.2018 року по справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04.04.2014 року з відповідача було стягнуто прострочену суму заборгованості у розмірі 28496,84 грн., то за період після подання позовної заяви від 08.01.2014 року, тобто з 09.01.2014 року по 14.10.2020 року (як просить позивач у своїй позовній заяві) позивач має право на стягнення з відповідача встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. При цьому суд бере до уваги, що згідно до наданих суду доказів відповідач не сплатив позивачеві борг в розмірі 28496.84 грн. Відповідно до наданого банком розрахунку (а.с.5-6), встановлений індекс інфляції за весь час прострочення з 09.01.2014 року по 14.10.2020 року становить 47169.42 грн., а три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 5783.41 грн., що разом складає 52952 грн.83 коп. 14.06.2018 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінив назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», зміна типу товариства не є його перетворенням та не тягне за собою правонаступництва. Приймаючи до уваги викладене, вимоги ст.625 ЦК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму індексу інфляції за час прострочення з 09.01.2014 року по 14.10.2020 року - 47169.42 грн., три проценти річних від простроченої суми за вказаний період - 5783.41 грн., що разом складає 52952 грн.83 коп. В відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд також стягує судовий збір по справі в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved