Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 128/1032/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , про розірвання договору довічного утримання. 20.05.2021 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі № 128/1032/20, датоване 18.05.2021 та підписане відповідачем [PERSON] і його представником Мазуром О.В . Клопотання мотивоване тим, що 13.05.2021 Вінницьким районним судом Вінницької області було винесено рішення по справі № 128/1032/20, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] . У відповідності до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України представник відповідача в судовому засіданні 13.05.2021 заявив про подання у п`ятиденний строк доказів понесених судових витрат на правничу допомогу. За вказаних обставин просять суд ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з позивача [PERSON] понесених відповідачем судових витрат на правову допомогу в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп. згідно з актом виконаних робіт та наданих послуг від 18.05.2021. В судовому засіданні 02.07.2021 представник позивача [PERSON] - адвокат Самсонюк В.В. просив відмовити у задоволенні клопотання про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] понесених останнім судових витрат, оскільки клопотання подане за межами, строків визначених законодавством, а також не доведено, що саме такі послуги надавалися [PERSON] і останнім було сплачено за них. Представник відповідача згідно з договором Мазур О.В. попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення провести за відсутності сторони відповідача, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч про день час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13.05.2021 по цивільній справі № 128/1032/20 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , про розірвання договору довічного утримання відмовлено; судові витрати залишено за позивачем. Зі змісту рішення суду від 13.05.2021 вбачається, що в судовому засіданні 13.05.2021 представником відповідача згідно з ордером Мазуром О.В. було зроблено заяву про те, що документальне підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу буде подано протягом п`яти днів з дня прийняття рішення по даній справі. 20.05.2021 до Вінницького районного суду Вінницької області поштою надійшло клопотання відповідача [PERSON] та його представника - адвоката Мазура О.В. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат по справі № 128/1032/20. Згідно з договором про надання правничої допомоги від 15.05.2020 адвокат Мазур Олександр Валентинович, який діє на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю Одеської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 1855, виданого 22 лютого 2010 року, з однієї сторони та [PERSON] , з іншої сторони, уклали договір про надання правничої допомоги. За даним договором, крім іншого, адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнту щодо належного представництва інтересів останнього по розгляду цивільної справи № 128/1032/20; розмір гонорару, який сплачує клієнт адвокату, погоджується за взаємною угодою сторін та складає 13000 грн, які клієнт повинен оплатити у день підписання даного договору. Відповідно до акту виконаних робіт та наданих послуг від 18 травня 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 15 травня 2020 року адвокатом Мазуром Олександром Валентиновичем були проведені такі роботи: вивчення чинного законодавства з даного питання, аналіз наявної судової практики та надання консультації клієнту - 2 години; підготовка та подача адвокатських запитів для отримання доказів, а також збір інших доказів по справі - 2 години; підготовка і подача до суду відзиву на позов по справі - 4 години; підготовка і подача до суду заяв і клопотань з процесуальних питань - 3 години; підготовка і участь у судових засіданнях по справі - 7 годин. Вартість однієї години роботи адвоката - 800 грн. Загальна вартість робіт складає 13000 грн. З квитанції до прибуткового касового ордера № 36/20 від 15.05.2020 вбачається, що [PERSON] було сплачено Мазуру Олександру Валентиновичу грошові кошти в сумі 13000 грн, відповідно до договору про надання правничої допомоги від 15.05.2020. Згідно з відзивом на позовну заяву [PERSON] , поданого [PERSON] від 22.05.2020, який міститься в матеріалах цивільної справи № 128/1032/20, орієнтовний розмір понесених судових витрат [PERSON] складається із оплати професійної правничої допомоги адвоката, що попередньо становить 10000 грн. Стаття 59 Конституції України закріпила право кожної людини на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою статті 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі № 821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі № 199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Крім того, у вищезгаданих постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, суд визначає розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони, при цьому, ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Тому суд вважає повністю обґрунтованим гонорар адвоката Мазура О.В. згідно з поданим актом виконаних робіт та наданих послуг від 18 травня 2021 року. Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем в сумі 13000,00 грн. Щодо заперечення представника позивача [PERSON] - адвоката Самсонюка В.В. на клопотання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, який зазначає, що клопотання було подане за межами строків, визначених законодавством, суд роз`яснює таке. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 124 ЦПК України, останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Оскільки судове рішення по справі № 128/1032/20 було винесено 13 травня 2021 року, останнім днем для подання доказів понесених відповідачем витрат у зв`язку з розглядом даної справи було 18 травня 2021 року. Докази стороною відповідача були подані поштовим зв`язком та надійшли до суду 20 травня 2021 року. Згідно з трекінгом поштового відправлення за номером відправлення, що міститься на конверті, у якому надійшли клопотання та докази відповідача, вказане поштове відправлення було здано у відділення поштового зв`язку 18 травня 2021 року. Таким чином, судом було встановлено, що стороною відповідача не було порушено строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved