Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з вимогами про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS]. В подальшому у зв'язку зі смертю [PERSON] нею було подано уточнений позов. До початку розгляду справи по суті Відповідачами був поданий зустрічний позов, яким вони просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS]. У зв'язку з повторною неявкою у судове засідання Позивача [PERSON] ухвалою від 03 грудня 2013 року її позовна заява про визначення порядку користування квартирою та відкриття окремого особового рахунку була залишена без розгляду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] свої вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою мотивують наступними обставинами. Позивачі вказують, що у неприватизованій квартирі [ADDRESS] зареєстровані вони та неповнолітній [PERSON] [PERSON], який приходиться сином [PERSON] та онуком [PERSON], як вказують Позивачі, насправді ніколи не проживав у спірній квартирі. [PERSON] та [PERSON] не були одружені, і з моменту народження у [INFO] [PERSON] проживав разом зі своєю матір'ю в її помешканні за адресою: [ADDRESS], ходив у шкоду поруч із тією адресою. У квартирі [ADDRESS] був зареєстрований лише в 2011 році, як вказують Позивачі - підступним шляхом, проте жодного дня в ній не проживав. Позивачі вважають, що зареєструвавши у такий спосіб свого сина в квартирі, [PERSON] намагається безпідставно заволодіти усією квартирою, в подальшому приватизувавши її. Посилаючись на ст. 71 ЖК УРСР Позивачі вважають, що є достатньо підстав для задоволення позову. У судовому засіданні представник Позивачів підтримав заявлені вимоги, просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. У своїх поясненнях представник Позивача додатково зазначив, що в 2011 році згоду на реєстрацію [PERSON] у квартирі дав [PERSON], проте це відбулось під тиском [PERSON], яка скористалась його тяжким матеріальним становищем та алкогольною залежністю фактично виміняла реєстрацію [PERSON] у квартирі на 1000 гривень. На сьогодні обидва Позивачі заперечують проти проживання у квартирі як неповнолітнього [PERSON], так і його матері [PERSON], яка також разом і з сином протягом останніх місяців вчиняють спроби примусово вселитись у квартиру, в тому числі із виламуванням замків та викликом працівників міліції. Законний представник Відповідача та її представник у судовому засіданні зазначили, що протягом певного періоду у них склались фактичні шлюбні відносини з Позивачем [PERSON], і від цих стосунків в [INFO] народився [PERSON]. До 2004 року вони усією сім'єю проживали саме в квартирі [ADDRESS], проте коли [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями і спільне з ним життя стало неможливим, вони з сином виїхали з квартири. Зі слів [PERSON], в 2011 році [PERSON] сам запропонував зареєструвати в квартирі свого сина [PERSON], оскільки, як він начебто пояснив, нічого іншого він для свого сина зробити не міг у зв'язку зі своїм тяжким матеріальним становищем. [PERSON] зазначила, що проживати у тій квартирі неповнолітній дитині на той час було неможливо, оскільки на той час ще живий [PERSON] (брат [PERSON]), який вийшов з місць позбавлення волі та був наркотично залежним, створив там наркопритон. У квартирі постійно з'являлись та проживали чужі люди кримінального вигляду, вчинялися конфлікти як з Позивачами у справі, які вимушені були також тікати з дому, так і з сусідами. Також представник Відповідача звернув увагу суду на те, що мати Відповідача сплачує квартирну плату та плату за комунальні послуги в частині, яка стосується її сина, в той час як Позивачі ніякої плати не здійснюють, і за особовим рахунком по квартирі за мешканцями квартири рахується значна заборгованість. Відтак, факт реєстрації [PERSON] у квартирі жодним чином не порушує прав Позивачів на квартиру, оскільки він не чинить їм перешкод у користування цією квартирою, а вони не несуть будь-яких додаткових витрат внаслідок перебування [PERSON] зареєстрованим у квартирі. На сьогодні, як вважає [PERSON], Позивачі, які обидва є алкогольно залежними особами, перебувають під впливом брата [PERSON] - [PERSON], який разом зі своїм сином [PERSON], намагаються сьогодні позбавитись реєстрації [PERSON] в квартирі, щоб в подальшому отримати повний контроль над нею. У судовому засіданні судом буди допитані свідки. Так, свідок [PERSON] пояснив, що він є братом [PERSON], тісно з ним спілкується. Про [PERSON], який є сином [PERSON], йому, як він зазначає, стало відомо лише з довідки за формою №3 декілька місяців назад, коли він на прохання брата займався питаннями квартири [ADDRESS]. Ані [PERSON], ані її сина в квартирі ніколи раніше не було. До смерті [PERSON] в квартирі був наркопритон, там неможливо було будь-кому проживати, [PERSON] приводив туди своїх товаришів, а [PERSON] взагалі з квартири вигнали. Після смерті [PERSON] він, свідок, його дружина та син допомогли привести в квартиру до ладу, сьогодні для проживання як [PERSON], так і [PERSON] створені нормальні умови, за [PERSON] вони постійно наглядають, надають необхідну допомогу. Пояснення свідка [PERSON] підтвердили допитані в якості свідків його дружина [PERSON] та син [PERSON], які також наполягали на тому, що неповнолітній [PERSON] у квартирі не проживав ніколи, а тому права на користування квартирою у нього немає. Крім того такі ж свідчення дали свідки [PERSON] та [PERSON], які товаришують [PERSON] та через нього познайомились з Позивачами. Свідки зі сторони Відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду повідомили, що у свій час [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю (без шлюбу) у квартирі [ADDRESS], в [INFO] у них народився син [PERSON], підтвердивши, що наявні в матеріалах справи фотокартки, на яких зображені подружжя з дитиною, є правдивими, і деякі з них зроблені саме у їх квартирі. Після того, як [PERSON] розійшлась з [PERSON] приблизно в 2004 році, вони проживали з сином окремо. При чому, як пояснювали свідки, проживати малолітній дитині у зазначеній квартирі було неможливо, оскільки [PERSON] та [PERSON] почали зловживати алкоголем, [PERSON] вживав наркотики, в квартирі був безлад. Після повернення [PERSON] з місць позбавлення волі ситуація в квартирі погіршилась ще більше, він створив там наркопритон. Заслухавши пояснення Сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що станом на 14 червня 2013 року в трикімнатній квартирі [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON], два його сини [PERSON] та [PERSON], а також онук [PERSON]. (а.с.11) [INFO] [PERSON] помер. (а.с. 78) Як вбачається зі свідоцтва про народження, батьками неповнолітнього [PERSON] (а.с. 8) є [PERSON] та [PERSON].(а.с. 8) Зі встановлених судом обставин вбачається, що [PERSON] був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] за заявою його батька [PERSON] у 2011 році. У відповідності до ст. 65 Житлового кодексу Української РСР на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди інших членів сім'ї не потрібно. У такий спосіб [PERSON] надав право своєму сину [PERSON] на проживання у квартирі. Проте, як встановлено у суді, [PERSON] у квартирі і в подальшому не проживав. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Проте частина 2 ст. 71 Кодексу встановлює, що цей строк може бути продовжено якщо відсутність пояснюється поважним причинами. З пояснень усіх Сторін та свідків з обох сторін вбачається, тобто є безспірним, що аж до смерті [PERSON] в квартирі не було створено умов для проживання у ній неповнолітньої дитини, житло перебувало в антисанітарному стані, використовувалось як притон для наркозалежних осіб. Проживання в квартирі було проблематичним навіть для самих Позивачів, про що вони самі зазначають. Такі обставини, очевидно, свідчать про наявність поважних причин не проживання у квартирі малолітнього [PERSON]. Не зважаючи на те, що Відповідач фактично не проживав у квартирі, з матеріалів справи вбачається, що інтерес до житла підтримувався законним представником [PERSON] - [PERSON], зокрема нею сплачувалась квартирна плата (а.с.18-20). Крім того, ще до подання позову Позивачами про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, [PERSON] в інтересах сина було подано позов про визначення порядку користування квартирою, а після смерті [PERSON] і до подання позову Позивачами [PERSON] разом із сином намагалась потрапити у квартиру. (а.с.59-69) Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає безпідставними вимоги Позивачів про визнання неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою у зв'язку з відсутністю його в ній протягом 6 місяців перед зверненням до суду, оскільки у нього були поважні причини не проживання в даному житлі, а крім того, його інтереси, пов'язані із правом на користування квартирою, підтверджувались активними діями його законного представника, в тому числі - протягом останніх шести місяців перед зверненням Позивачів до суду. За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed