Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Путілін Євген Вікторович до Плисківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та продовження строку на прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка аргументує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] , яка мала право на земельну частку (пай) розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Плисківське» с. Плисків Погребищенського району Вінницької області. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом померлої, однак у визначений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, оскільки не знала про існування спадкового майна, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлої через пропуск вказаного строку. Крім того, позивачці необхідно встановити юридичний факт, зокрема те, що її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , була рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Путілін Є. В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник Плисківської сільської ради до суду не з`явився, надіслав заяву у якій справу просив розглядати за його відсутності (а. с. 35). Дописана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON] , оскільки та була її односельчанкою. У [PERSON] була дочка [PERSON] , яка жила у Росії, у якої була дочка [PERSON] . Коли [PERSON] у зв`язку з похилим віком стала потребувати сторонньої допомоги, онука [PERSON] забрала її до себе та доглядала. З`ясувавши позицію сторін, заслухавши пояснення свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. В судовому засіданні, зокрема: показами свідка, свідоцтва про смерть [PERSON] (а. с. 6), Актом обстеження житлово-побутових умов громадянки [PERSON] №41 від 16.01.2020 (а. с. 7), виписками із погосподарських книг (а. с. 8, 12-14), відповіддю Державного архіву Ростовської області №22-35.2.2/402 від 20.03.2020 (а. с. 9), копією паспорта [PERSON] (а. с. 10-11), свідоцтвом про народження [PERSON] (а. с. 15), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 16) та свідоцтвом про смерть [PERSON] (а. с. 17), беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , являлася рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] , однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування спадкового майна, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Пунктом 1 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у спорах про спадкування» №7 від 30.05.2008 визначено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Частиною 1 ст.550 ЦК УРСР 1963 року визначено, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що померла [INFO] [PERSON] була рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та відповідно рідною бабою позивачки [PERSON] . Враховуючи, що мати позивачки [PERSON] померла ще до смерті своєї матері [PERSON] , а тому позивачка, як онука [PERSON] має право на спадщину після смерті баби, однак пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved