Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Фірма «Катрал», ТОВ «Катрал І К» про зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування власної позиції сторона позивача посилалась на ті обставини, що на автозаправній станції «Катрал» по вулиці Балківській, 54/1 в місті Одесі та автозаправній станції «Катрал» по проспекту Маршала Жукова, 2-а в місті Одесі розташовані стаціонарні рекламні конструкції. Але позивач вважає, що вказані рекламні конструкції встановлені із порушенням вимог закону, у звязку з чим [PERSON] звернувся з даним позовом до суду, в якому просив зобовязати ТОВ «Фірма «Катрал» демонтувати стаціонарні рекламні конструкції, які розташовані по вулиці Балківській, 54/1 в місті Одесі та зобовязати ТОВ «Катрал І К» демонтувати стаціонарні рекламні конструкції по проспекту Маршала Жукова, 2-а в місті Одесі. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання зявився, заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник ТОВ «Фірма «Катрал», ТОВ «Катрал І К» у відкрите судове засідання зявився, заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог виходячи з наступного. Під час розгляду цивільної справи і на підставі присутніх в ній доказів судом було встановлено, що на автозаправній станції «Катрал» по вулиці Балківській, 54/1 в місті Одесі розташовані три односторонні стаціонарні рекламні конструкції розміром 3м х 4м. На автозаправній станції «Катрал» по проспекту Маршала Жукова, 2-а в місті Одесі також розташовані три двосторонні стаціонарні рекламні конструкції розміром 3м х 4м. Позивач [PERSON] свідчив, що побачив дані рекламні конструкції під час відвідання автозаправочних станцій та звернув увагу на відсутність зазначення про дозвіл та термін його дії на встановлених конструкціях. Згідно ст. 11 ч.ч.1-3 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Матеріали справи свідчать, що 03 червня 2016 року [PERSON] звертався до ТОВ «Фірма «Катрал» та ТОВ «Катрал І К» із зверненнями, в яких просив надати повну та достовірну інформацію щодо наявності дозволу на розміщення рекламних конструкцій. Однак відповідей від ТОВ «Фірма «Катрал» та ТОВ «Катрал І К» заявникові не надано. Як встановлює ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Проте при зверненні до суду та під час розгляду справи [PERSON] не пояснив, в чому саме полягає порушення його прав внаслідок встановлення ТОВ «Фірма «Катрал» та ТОВ «Катрал І К» відповідних рекламних конструкцій. В якості правової підстави позову [PERSON] посилався на положення ст. 5 Закону України «Про інформацію», за яким кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Але не зважаючи на пропозиції суду в рамках сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи (ст. 10 ч.4 ЦПК України), обґрунтування позову, формулювання вимог та склад осіб, що, на переконання [PERSON], мають відповідати за позовом, не змінювались. Як зобовязує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак в силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення вимог сторони позивача. У звязку із висновком суду про відмову у задоволенні даного позову, стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат сторони присудженню не підлягає. Разом з тим, суд вбачає доцільним розяснити стороні позивача, що відмова у задоволенні даного позову не позбавляє особу права на звернення до суду з приводу одержання бажаної інформації у встановленому законом порядку.

Outcome: dismissed