Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В серпні 2015 року в суд надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання одного із подружжя в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на утримання неповнолітньої доньки Софії, [INFO], та коштів на її утримання на період зайнятості постійним стороннім доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи із дня звернення до суду до досягнення повноліття дитиною, та на неї - до досягнення дитиною трирічного віку. В позовній заяві зазначала, що, будучи в шлюбі із 08 червня 2012 року, мають спільну вищезазначену дитину, проте чоловік ухиляється від надання матеріальної допомоги на її та дитини утримання. Вона не має змоги працювати, бо зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є інвадідом ІІІ-ї групи, джерелом їх існування є державна соціальна допомога та пенсія по інвалідності, інших прибутків немає. Вони потребують утримання від відповідача, який має нестабільний мінливий дохід, має можливість утримувати дитину і дружину, відповідно до чинного законодавства. Письмових заперечень відповідача на позовну заяву не надійшло. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини і її утримання. Дала додаткові пояснення, вказуючи, що з 06 серпня 2014 року разом не проживають, шлюб між сторонами не розірваний, дитина проживає із матір»ю. Відповідач фактично припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання, сімейні стосунки із відповідачем припинені, оскільки останній фактично проживає окремо. Відповідач, будучи працездатним по віку і стану здоров»я, офіційно не працює, підробляє неофіційно, інших утриманців, стягнень по виконавчих листах він не має, стан здоровя відповідача задовільний. Вказала, що помимо заробітків їй невідомо інших джерел прибутків відповідача, в тому числі від нерухомого, рухомого мана або підсобного господарства. Вважає спроможним відповідача забезпечити сплату аліментів у зазначеному нею розмірі та просить задовольнити повністю позовні вимоги. Відповідач в судове засідання судового розгляду справи, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив. За згодою позивача вважається за можливе розглянути справу без участі повідомленого у встановленому прядку відповідача на підставі наявних в справі доказів, з ухваленням заочного рішення в порядку ст.ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 08 червня 2012 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку Софію, [INFO], на утримання якої відповідач, в порушення положень ст. 180 СК України, добровільно не надає достатніх коштів із народження. Позивачка є непрацездатною, інвалідом ІІІ-ї групи, зайнята постійним доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку, потребує матеріального утримання відповідача, яке він зобовязаний надавати, у відповідності до положено ст.ст. 75,88 СК України, але фактично його не надає. Враховуючи викладене, вимоги позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини та самої позивачки, непрацездатної у звязку із зайнятістю доглядом за дитиною, у відповідності до положень чинного законодавства, вважаються доведеними, обґрунтованими і правомірними. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення із відповідача, суд приймає до уваги відсутність регулярного, постійного, фіксованого доходу непрацюючого зайнятого випадковими заробітками відповідача, та відсутність доказів, які дають підстави для правильного відрахування аліментів в частковому розмірі, з урахування чого приходить до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення аліментів на утримання дитини і непрацездатної дружини в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. ст. 180, 181, 184, 191, 75,79 СК України. При визначенні розміру аліментів, враховуючи встановлені судом, відповідно до ст. 182 СК України, обставини, як відсутність заперечень та доказів поважних причин, які перешкоджають працездатному за станом здоровя і віком відповідачу забезпечити прибуток для сплати аліментів на утримання дитини і дружини, а також відсутність необхідних для забезпечення свого утримання прибутків в новонародженої дитини та дружини, як стягувача аліментів, за винятком державної соціальної допомоги та пенсії по інвалідності ІІІ групи. З урахуванням викладеного вважається доцільним задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дитину в розмірі по 600 грн. та на позивачку в розмірі по 400 грн. щомісячно. У звязку з таким стягненням при встановлених обставинах законні права та інтереси дитини будуть враховані, а права а інтереси відповідача і позивача не порушуються. При цьому, отримання позивачкою державної соціальної допомоги по народженню і догляду за дитиною до трьох років та пенсії по інвалідності враховується судом, проте розмір допомоги і пенсії є низькими і не може бути підставою для зменшення чи звільнення від обовязку відповідача по утриманню дитини і позивачки. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.191,79 СК України, аліменти на дітей та на подружжя присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, аліменти підлягають до стягнення з дня звернення до суду із вказаним позовом до досягнення повноліття дитиною, а на позивачку на час здійснення постійного догляду за дитиною до досягнення трирічного нею віку. Судові витрати при стягненні аліментів в порядку ст.88 ЦПК України покладаються на відповідача. У відповідності до положень ст.367 ЦПК України, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. На підставі викладеного, на підставі ст. ст. 75, 80, 88, 180, 181,182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial