Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», «про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди». Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року ухвалено про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», «про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди», визнано наказ № 1085 від 10 грудня 2020 року Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» «про застосування дисциплінарного стягнення» - звільнення з комбінату [PERSON] , 1983 року народження, таб. № [NUMBER] , інженера відділу контролю постачань, за скоєний прогул без поважних причин 24.11.2020, згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України, -\~незаконним та скасовано його; поновлено [PERSON] на роботі у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» з 10 грудня 2020 року на посаді інженера відділу контролю постачань; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 11 грудня 2020 року, по дату винесення рішення суду 13 серпня 2021 року, включно - у розмірі 41688 (сорок однієї тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 32 копійки, без утримання податків і платежів; в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок; та в рахунок понесених витрат на правничу допомогу 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. Допущено негайне виконання рішення щодо поновлення на роботі\~ [PERSON] на посаді інженера відділу контролю постачань у Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», та в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» на користь\~\~ [PERSON] середнього заробітку за один місяць у сумі 5301 (п`ять тисяч триста однієї) гривні 38 копійок. В решті позовних вимог\~ [PERSON] \~відмовлено. При ухваленні судового рішення, в резолютивній частині рішення не вирішено питання з розподілу судового збору. Сторони в судове засідання не прибули, заяв та клопотань не подавали, а тому питання про ухвалення додаткового рішення, проводиться без участі сторін. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так, згідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, визначено, що Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. А тому, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення з питань розподілу судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України. Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як зазначено в описовій частині судового рішення, щодо сплати судового збору за зверненням із позовом, то позивач враховуючи категорію спору, є особою звільненою від сплати судового збору при зверненні із позовом ( 908 гривень за одну майнову вимогу, та 908 гривень за одну немайнову вимогу), в той же час враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно до задоволених позовних вимоги та їх розміру, за вимоги майнового характеру у розмірі 908,00 гривень, та за три вимоги немайнового характеру у розмірі 908,00 х 3=2724 гривень, що становить загальну суму судового збору 3632 (три тисячі шістсот тридцять дві) гривні 00 копійок. Крім того перебування боржника в процедурі банкрутства не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, та стороною відповідача не заявлялося про таке звільнення чи зменшення сплати судового збору. А необхідним є ухвалення додаткового рішення, з зазначенням розміру відшкодування судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved