overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 31 жовтня 1992 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 8. Від шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і суперечки, що виникають між сторонами. Разом вони не проживають шість років, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально. Позивачка [PERSON] подала в судове засідання письмову заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 31 жовтня 1992 року сторони уклали і зареєстрували шлюб в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 8. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і суперечки, що виникають між сторонами. Разом вони не проживають шість років, спільного господарства не ведуть. Фактично їх сім'я розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно та майно подружжя в спільній сумісній власності. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] року в м. Чорткові Тернопільської області помер її чоловік [PERSON]. 16 листопада 2006 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину після його смерті за законом на ? частину квартири, розташованої в [ADDRESS] та на грошові вклади. Після його смерті відкрилася спадщина, ще на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] [PERSON] звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак державний нотаріус видала письмову відмову, оскільки нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. В цьому випадку питання щодо оформлення спадкових прав вирішується спадкоємцями в судовому порядку. Позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованих [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року та визнати право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованих в [ADDRESS] в подружньому майні. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що позов він визнає, не заперечує проти його задоволення, просив справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на 1/2 вищезазначеного майна як на спадкове майно після смерті чоловіка і на 1/2 частину майна як на частку в спільній сумісній власності майна подружжя, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 15 серпня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. [INFO] року у них з відповідачем народилась донька - [PERSON]. З листопада 2012 року вони з відповідачем не проживають однією сім`єю, не підтримують сімейні стосунки, так як мають різні інтереси та погляди на життя, що призвело до того, що сім`я розпалася. У судове засідання позивачка не з'явилась, але від неї надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач також в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - 107, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 15 серпня 2008 року. З листопада 2012 року сторони припинили шлюбні відносини. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер її син [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] яку він успадкував після смерті батька, але не встиг оформити на своє ім»я свідоцтво про право на спадщину на частину цієї квартири. Позивачка у визначений законодавством термін не звернулася із відповідною заявою до нотконтори про прийняття спадщини після смерті сина, через те, що перебувала у тяжкій депресії після втрати сина, у неї було погане самопочуття, сильні душевні хвилювання, що призвело до погіршення стану здоров»я. Тому, просила встановити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач - Бородянська селищна рада та третя особа Бородянська райдержнотконтора своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер син позивачки [PERSON] і після його смерті залишилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS] яку він успадкував після смерті батька, але не встиг оформити на своє ім»я свідоцтво про право на спадщину на частину цієї квартири /а.с.14,16-18,37-42/. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, у шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у зв»язку з тим, що після смерті сина вона мала погане самопочуття, не могла оговтатися від такої втрати, оскільки перед цим їй вже довелося пережити смерть ще одного сина, через сильні душевні хвилювання у неї погіршився стан здоров»я, вона перебувала у тяжкій депресії /а.с. 20,45/. З листа Бородянської райдержнотконтори від 02 серпня 2014 року № 1171-02-14 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась /а.с.20/. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. За таких обставин, оскільки позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через тяжкі сімейні обставини, то суд, вважаючи причину пропуску нею /позивачкою/ строку для прийняття спадщини поважною, визнає за необхідне надати їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого [INFO] року сина [PERSON] терміном три місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований Тверським відділом РАЦС м.Москви 20 вересня 2003 року , актовий запис №1558, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З відповідачем взаємовідносини погіршились, що привело до фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, життя , що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судове засідання сторони не з»явились, направили суду листа про слухання справи в їх відсутність, позов підтримують і просять задовільнити. Вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вона вказує, що вона з відповідачем [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу в період з травня 2010 року по травень 2013 року. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини і стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача і її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові вона вказує, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 23 березня 2013 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] року. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Так як, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звернулась до суду з відповідною позовною заявою. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до повноліття дитини. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.7). Дитина знаходиться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS] (довідка № 1050 від 23.07.2014 року). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка звернулася до відповідачів з вказаним позовом посилаючись на те, що є власником [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані, але не проживають відповідачі: [PERSON], 1981 р.н. та [PERSON], 1956 р.н. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають, позивачці місцезнаходження відповідачів невідоме, в зв'язку з чим просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловими приміщеннями вказаної квартири. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування [ADDRESS]. Будучи допитаною в якості свідка пояснила, що відповідач [PERSON], добровільно виписався із вказаної квартири та пояснила, що відповідачка є колишньою дружиною її сина, шлюб між ними розірвано. У серпні 2012 року відповідачка добровільно покинула вказану квартиру. Стосунки з відповідачкою позивачка не підтримує. Реєстрація відповідачки у квартирі позивачки приводить до необґрунтованих витрат зі сплати комунальних послуг, відповідачка вказаних витрат не несе. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник Управління ДМС України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до наступного. Як встановлено судом на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.05.2008 року видане на підставі рішення виконкому Скадовської міськради взамін реєстраційного посвідчення від 29.08.1997 р. у зв'язку з обміном документів позивачка [PERSON] є власницею 1/1 частини [ADDRESS]. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18982214 від 28.05.2008 року вбачається, що власником кв. [ADDRESS] області є позивачка [PERSON] З Домової книги для прописки громадян проживаючих у кв. [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою зареєстрована з 12.07.2003 року також [PERSON], [INFO]. З акту обстеження Скадовської міської ради від 24.07.2014 року вбачається, що на даний час [PERSON] у спірному житловому приміщенні не проживає. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 405 ЦК України, оскільки відповідачка [PERSON] не проживає у спірному житловому приміщені понад встановлені строки, виїхала з приміщення добровільно, вселитися не намагалася, перешкод у вселенні їй не чинили. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ст. 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року, який за рішення Бородянського райсуду від 03 березня 2014 року було розірвано, і від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею /[PERSON]/ та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач є здоровою та працездатною людиною, має постійне місце роботи, але коштів на утримання дітей не надає, то просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини з усіх видів його /відповідача/ заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Бородянського райсуду від 03 березня 2014 року було розірвано, і від цього шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами /а.с.4-6,9,10/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, оскільки відповідач повністю визнав позов, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved