Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

в позові вказано, що 26/12/2019 [PERSON] придбав згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Глущенко І.В., у продавців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно усної домовленості, яка була досягнута між сторонами договору продавці зобов`язались знятись з реєстрації місця проживання в квартирі, що було виконано всіма продавцями крім відповідача, який постійно проживає в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії та фактично не користувався житлом на протязі тривалого часу. Відповідач зобов`язувався приїхати до м. Івано-Франківська та знятись з місця реєстрації, проте в зв`язку з особистими обставинами відповідач, який постійно проживає за кордоном повідомив позивача під час особистої розмови про те, що не зможе приїхати. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивача на вільне розпорядження та користування майном, спричиняє збільшення щомісячних витрат з комунальних платежів. Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у спосіб, визначений процесуальним законом. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже правові наслідки не прибуття в судове засіданні сторін та їх уповноважених представників покладено повністю на відповідні сторони. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В., зареєстрований в реєстрі за №2803, позивачу належить квартира [ADDRESS] . Згідно п.5.2. Договору продавці зобов`язались в термін до 12.02.2020 року зняти з реєстрації місця проживання зареєстрованих за адресою предмету договору осіб. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №194967428 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , форма власності: приватна, розмір частки 1/1. Згідно довідки №4827 від 24/04/2020 виданої ЦНАП м. Івано-Франківська про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . Кориспонденція, екземпляр позовної заяви та повістки про виклики до суду направлені на ім`я відповідача повернуто підприємством поштового зв`язку за терміном зберігання, з відміткою «адресат виїхав за кордон». Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В п. 1 ст. 317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. В статті 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право власності власника на майно. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved