Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

В позові до суду позивач вказав, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір №32645000064-030656 від 10.08.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com. та виконання дій, що свідчать про укладення договору. У зв`язку із невиконанням відповідачкою належним чином своїх зобов`язань за договором станом на 15.01.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 13110,33 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2358,50 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5566,06 грн., та заборгованості за пенею в розмірі 5185,77 грн. На підставі договору факторингу № 1501/1 від 15.01.2019 року право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив». В зв`язку із невиконанням умов договору відповідачкою просив стягнути із [PERSON] його користь суму заборгованості за договором №32645000064-030656 від 10.08.2018 року про надання позики в розмірі 13110,33 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася про день та час розгляду справи вчасно повідомлена, що на підставі ст. 280 ЦПК України, дає суду можливість розглянути справу у заочному порядку та винести заочне рішення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші» та [PERSON] було укладено договір №32645000064-030656 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.11-17). Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https//e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення кредитного договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Положеннями ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 522053, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін» (а.с.17). Згідно з приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до Розділу 1 Договору, заявка - анкета в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід`ємною частиною цього Договору та узгоджений Сторонами в Додатку 1 до цього договору. Так, виходячи з вищезазначеного, договір №32645000064-030656 від 10.08.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Згідно умов договору позикодавець надав відповідачці кредит в сумі 3000 грн. строком на 31 день (п.5.2 Договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 09.09.2018 року включно (п.5.4 Договору). Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 1062,00 грн. за 31 день, що підтверджується графіком розрахунків доданим до договору (а.с.18). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці позику у розмірі, встановленому договором. Згідно копії платіжного доручення №5677 від 10.08.2018 року позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідачки позику у розмірі 3000 грн. (а.с.25). Вказані обставини також підтверджуються копією повідомлення від 28.01.2019 року (а.с.26). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В порушення умов кредитного договору відповідачкою своєчасно умови кредитного договору виконано не було. Згідно розрахунку позивача станом на 15.01.2019 року заборгованість відповідачки по договору складає 13110,33 (а.с.19-24). Із розрахунку заборгованості також вибачається, що відповідачці нараховано заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5566,06 грн. Відповідно до пп.5.1-5.4 Договору, строк його дії становить 31 день із датою повернення не пізніше 23:00 09.09.2018 року (а.с.13). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зазначила, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд вважає, що нарахування позивачем процентів за користування відповідачкою кредитом після спливу строку кредитування, а саме після 09.09.2018 року є неправомірним. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом підлягають задоволенню частково, в сумі яка утворилася станом на 09.09.2018 року і ставить 987,00грн. (1062,00 грн. плата за користування передбачена договором - 75,00 грн. сплачених відповідачкою в рахунок погашення заборгованості та плати за користування кредитом). Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Враховуючи, що відповідачка порушивла зобов`язання передбачені договором, суд вважає що вимога про стягнення пені у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. За договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (ст. 1077 ЦК України). Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Отже, закон не пов`язує укладення договору факторингу з обов`язковим повідомленням боржника щодо укладання такого договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Листом-повідомленням від 04.01.2019 року № 17 відповідач повідомлявся ТОВ ФК «Є Гроші» про відступлення своїх прав вимоги по договору № 32645000064-030656 від 10.08.2018 року позивачу, що підтверджується копією повідомлення (а.с.47) та копією реєстру відправленої кореспонденції (а.с.48). Таким чином, до задоволення підлягають вимоги позивача щодо стягнення із відповідачки на його користь заборгованість в розмірі 8531,27 (вісім тисяч п`ятсот тридцять одну) грн. 27 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 2358,50 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 987,00 грн., заборгованості за пенею - 5185,77 грн., а також 1250,05 (одну тисячу двісті п`ятдесят) грн. 05 коп., судового збору. судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України. В задоволенні решти позовних вимог позивачеві необхідно відмовити.

Outcome: partial