Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

В позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача 31026,94грн. - на відшкодування їй половини витрат, пов'язаних з утриманням спільного майна - квартири за адресою [ADDRESS], які складаються з оплати комунальних послуг в сумі 14242,99 грн. і витрат на поточні ремонтні роботи у квартирі, на матеріали, роботу та меблі у квартиру в сумі 47810,90 грн. просила стягнути з відповідачки на її користь 1/2 вказаних витрат. В подальшому позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог, просила стягнути з відповідачки 1/2 частину її витрат на утримання спільної квартири в загальній сумі 49117,28грн., з них витрат, понесених на оплату комунальних послуг, підтверджених квитанціями за період з жовтня 2015 року по серпень включно 2016року) 10942,38грн. (в тому числі за комунальні послуги 1463,41грн., за споживання електроенергії 759,04грн., за споживання газу 1189,19грн., за водопостачання та водовідведення 2625,91грн., постачання гарячої води і опалення - 4643,23грн.), витрат на ремонт квартири в сумі 14393,91грн., а також на придбання меблів 23780,99грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги обґрунтував тим, що позивачка і відповідачка є співвласниками вказаної квартири, квартиру утримує сама позивачка, відповідачка періодично проживає в квартирі, але не приймає участі в утриманні спільного майна, зокрема у сплаті комунальних послуг; позивачка з власних коштів в період з 1 жовтня 2013 року по серпень 2016 року включно сплатила 1463,41грн. квартплати, просить стягнути половину даних витрат 731,70грн.; за обслуговування ВБС (внутрішньо - будинкових систем) вона сплатила 264,60грн., просить стягнути половину даних витрат 131,80грн.; за електроенергію нею сплачено 759,04грн., просить стягнути половину даних витрат 379,52грн.; за газопостачання нею сплачено 1186,19грн., просить стягнути половину даних витрат 593,09грн.; за водопостачання та водовідведення вона сплатила 2625,91грн., просить стягнути половину даних витрат 1312,95грн.; за спожиту гарячу воду і опалення вона сплатила 4643,23грн., просить стягнути половину вказаних витрат 2321,61грн. Крім того, позивачка за власний рахунок здійснила ремонт вказаної квартири і придбала меблі в квартиру, у зв'язку з чим понесла такі витрати: в 2010 році 276грн., в серпні-вересні 2015р. витратила на ремонт квартири 14117,75грн. В обґрунтування витрат на ремонт представник позивача пояснив, що дані витрати складаються з витрат на закупівлю матеріалів на ремонт підлоги - 5347,85грн., (заміна лінолеуму на ламінат), на ремонт стелі - підшивку стелі гіпсокартонними конструкціями - 1387,65грн., на вирівнювання, ґрунтування, шпаклювання, штукатурку та оклеювання шпалерами стін - 7658,41грн., а також на заміну всіх дверей у квартирі. Відповідачка до суду жодного разу не з,явилась, була повідомлена неодноразово рекомендованими листами, ніяких заяв суду не подала, доказів не подала. Судом ухвалено розглянути справу заочно, згідно ст.224 ЦПК України. З наданих доказів встановлено: З договору купівлі-продажу від 27.08.2004р. видно, що позивачка [PERSON], яка діяла від свого імені і як опікун від імені малолітньої [PERSON], [INFO] (відповідачка), купили квартиру за адресою [ADDRESS] у рівних частках - кожній по 1\\2. З витягу про реєстрацію права власності від 24.09.2014р. власниками квартири за адресою [ADDRESS] є позивачка [PERSON] і відповідачка [PERSON], у частках по 1\\2 кожній, підстава: договір купівлі-продажу від 27.08.2004р. Згідно відомостям з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - сторони з моменту набуття квартири за договором купівлі-продажу і до даного часу (витяг на 7.10.2016р.) є співвласниками вказаної квартири у рівних частках. Згідно даних паспорту позивачка зареєстрована на постійне місце проживання за адресою вказаної квартири з 14.10.2004р. Згідно довідки ВАДР на запит суду відповідачка зареєстрована на постійне місце проживання за адресою вказаної квартири з 14.10.2004р. Згідно ст.317 ЦК - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.4 ст.319 ЦК - власність зобов'язує. Згідно ст.322 ЦК - власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 358 ЦК- право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ст. 360 ЦК- співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ст.150 ЖКУ - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 151 ЖК - громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію. З наданих позивачем квитанцій про оплату послуг по утриманню будинку, прибудинкової території, внутрішньо будинкових споруд (послуги, що нараховуються, виходячи з площі квартири) за період з жовтня 2013 року по серпень включно 2016р. видно, що за даними квитанціями сплачено (по квартирі за адресою [ADDRESS]) сплатила: 1463,41грн. квартплати; за обслуговування ВБС (внутрішньо - будинкових систем) 264,60грн.; всього 1728,01грн. З наданих позивачем квитанцій про оплату за спожиті комунальні послуги, що надаються споживачам за даною адресою, видно , що за даними квитанціями по вказаній квартирі сплачено: за електроенергію 759,04грн. за газопостачання 1186,19грн., за водопостачання та водовідведення вона сплатила 2625,91грн., за спожиту гарячу воду і опалення вона сплатила 4643,23грн.; всього 9214,37грн. В квитанціях вказана адреса квартири, номер особового рахунку, вид послуги, що оплачується; прізвище платника в квитанції не зазначено, але рукописом в квитанціях вказано прізвище [PERSON]. Виходячи з того, що вказані квитанції про оплату представлені позивачем, і враховуючи, що дані обставини відповідачка не оспорила, - суд вважає можливим встановити, що вказані витрати понесла саме позивачка, і що у вказаних витратах відповідачка ніякої участі не прийняла, принаймні іншого вона суду не довела. Таким чином, суд вважає встановленим, що на оплату послуг, які нараховуються споживачу з розрахунку площі квартири та на оплату спожитих комунальних послуг у вказаний період позивачка понесла витрати в сумі: 1728,01грн.+ 9214,37грн. = 10942,38грн. Оскільки комунальні послуги є періодичними щомісячними платежами, є обов'язковими до сплати, то суд погоджується з тим, що правомірною була сплата позивачкою всіх комунальних послуг і витрат на утримання будинку у повному розмірі, а не пропорційно частки у праві власності. Таким чином, позивачка, понісши витрати по утриманню будинку, прибудинкової території, а також оплативши комунальні послуги по електропостачанню, газопостачанню, водопостачанню та водовідведенню, постачанню гарячої води і опаленню у повному розмірі (за двох співвласників і споживачів послуг), має право на відшкодування їй другим співвласником і споживачем послуг половини понесених витрат, виходячи з того, що частки співвласників у вказаному майні є рівними, і виходячи з того, що в даному жилому приміщенні постійно проживає дві особи: сторони. Таким чином, позов в цій частині підлягає задоволенню, а стягненню з відповідачки на користь позивачки підлягає половина понесених позивачкою витрат, підтверджених платіжними документами: 10942,38грн. : 2 = 5471,19грн. Щодо вимог про відшкодування витрат на ремонт, оздоблення та меблі, то суд виходить з наступного: Позивач у якості доказів надав суду Звіт про оцінку майна, замовник [PERSON], об'єкт оцінки - вказана квартира (однокімнатна площею 31,5кв.м, мета оцінки - визначення ринкової вартості квартири станом на 24.02.2017р., використаний методичний підхід - порівняльний); згідно даного Звіту - ринкова вартість вказаної квартири 570000грн.; з опису стану квартири, зазначеного у даному документі, (на що як на доказ ремонту і його вартості) посилається позивач, на кухні і кімнаті зроблений капітальний ремонт, в квартирі стоять нові пластикові вікна, підвіконня, нові вхідні двері, на кухні на стінах, підлозі і в робочій зоні покладена сучасна плитка, стоїть сучасна вбудована кухня, укомплектована технікою. В кімнаті на підлозі постелений якісний ламінат, стіни та стеля вирівняні, на стелі встановлений короб з точеним освітленням, стіни пофарбовані якісною фарбою, опалення: біметалеві радіатори, в кімнаті є сучасний шафа купе, шафа, диван. Стан коридору та ванної кімнати - в житловому стані, загалом квартира має добрий технічний стан, в кімнаті та на кухні зроблений високоякісний ремонт, а також комплектується сучасними меблями. Позивачем надано фіскальні чеки з Гіпермаркету «Епіцентр»: 5.08.2015р. - 758,15грн. - НР старт, дюбелі, саморізи, профіль UD, 6.08.2015р. - 370,66грн. - кут, наугольник, лист баугіпс, 2.08.2015р. - 698,05грн. грунтівка, НРстарт, маяк штукатурний, 8.08.2015р. - 491,80грн. НРстарт, НРфініш, 21.08.2015р. - 2403,36грн. - полотно дверне, завіс, механізм м\\к, ручка, наличник, коробка 21.08.2015р. - 267,60грн. - маяк штукатурний, рушники, пензель , НРстарт, 25.08.2015р. - 276,16грн. - накладка РДА, механізм міжкімнатний С, 18.08.2015р. - 163,60грн. - клей для стельових плит, плінтус для стелі, 1.09.2015р. - 101,85грн. - цвяхи, дюбелі для гіпсокартону, самоклейка войлочна, 27.08.2015р. - 874,96грн. - підложка, сніжка, кутки, з'єднувачі, закінчення, плінтус, 25.08.2015р. - 1714,47грн. - сніжка макс, карниз, вінілові шпалери, клей, Фіскальні чеки з гіпермаркету «Леруа Марлен»: 12.08.2015р. - 166,25грн. - пісок, профіль, 3.08.2015р. - 582,60грн. - НР старт, 25.08.2015р. - 64грн. ГКПВ, 1.09.2015р. - 165,70грн. - ПРОФЗОММО 9 МДУБ, 4.08.2015р. - 582,60грн. - НРстарт, 13.08.2015р. - 78,80грн. - пісок, 12.08.2015р. - 159,90грн. - пісок, 28.09.2015р. - 1506,25грн. - пробка ванна, розприскувач, тюль, тасьма, чек від 28.09.2015р. про оплату карткою вказаної суми 1506,25грн., 27.09.2015р. - 1856,74грн. - рул.мадрид, тасьма, пошиття штори; чек від 27.09.2015р. про оплату карткою вказаної суми 1856,74грн. Замовлення до каси, завдаток до внесення 1856,74грн., продавець «Леруа Мерлен», від 27.09.2015р.,, клієнт [PERSON], товар: штора Мадрид, кількість 5,50, тасьма кількість 3,20, пошиття штори 300, всього на суму 1856,74грн. Замовлення до каси, завдаток до внесення 1289,65грн., продавець «Леруа Мерлен», від 27.09.2015р.,, клієнт [PERSON], товар: тюль Афродіта, кількість 3, тасьма органзова, кількість 3, пошиття тюлю жатка, сітка, велюр, шовк, кількість 300, всього на суму 1289,65грн. Видаткова накладна від 25.08.2015р. на відпуск товару: ламінат дуб альпійський, плінтус, кут зовнішній, внутрішній, заглушки, з,єднання, всього 4099грн., постачальник «Ламінат експерт», покупець не зазначений, підпис отримувача відсутній; Видаткова накладна від 28.08.2015р., на відпуск товару, назва товару зазначена цифрами, венге темний, дзеркало, сума 7960грн., постачальник СПД [PERSON], покупець [ADDRESS], підпис отримувача відсутній.; Акт прийому-передачі від 23.09.2015р. - на виконання договору купівлі-продажу від 31.08.2015р. продавець ФОП [PERSON], покупець [PERSON], товар: кассіопея, скай фуксія, вартість 12858грн., передано за адресою [ADDRESS], претензій до товару покупець не має. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є онуком позивачки, двоюрідним братом відповідачки, що позивачка давала гроші , а він платив комунальні послуги за указану квартиру, у квартирі проживають і позивачка і відповідачка, позивачка скаржилась, що відповідачка не хоче платити комунальні послуги, не дає гроші на їх сплату; з приводу ремонту пояснив, що допомагав бабусі робити ремонт у квартирі, їздив за будматеріалами, привозив майстрів та матеріали для ремонту, сам допомагав робити ремонт, гроші давала позивачка, відповідачка участі у ремонті не приймала, під час ремонту у квартирі було зроблено підлогу, вирівняно стіни, поклеєні шпалери, зроблено проводку, стелю, плитку на підлозі; меблі (кухонні, шафа, диван) у квартиру купляла позивачка, а він- свідок, привозив; з приводу того, де і які будматеріали куплялись для ремонту саме у даній квартирі та у якій кількості вони були використані - свідок не пояснив. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачка доводиться їй свекрухою, що особисто вона в ремонт і у квартирні справи не вмішувалась, оплачувала квартплату і комунальні послуги за гроші позивачки. Для обох свідків вказана квартира не є їх постійним місцем проживання. Суд, враховуючи вимоги ст.ст.10,11,60 ЦПК України щодо диспозитивності і меж розгляду, розглядає дану справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих сторонами доказів, і виходить з того, що на позивача покладається обов'язок по обґрунтуванню і доказуванню заявлених вимог та їх розміру. В межах наданих доказів і заявлених вимог та їх обґрунтувань суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. При цьому суд виходить з наступного: Позовна заява не містить детальних обґрунтувань того, які саме ремонтні роботи виконані, обґрунтувань вказаних витрат на ремонт та на оздоблення квартири, містить лише посилання на долучені до позову квитанції і фіскальні чеки. Представник позивача у судовому засіданні послався на те, що всі витрати підтверджено фіскальними чеками, але детально витрати на ремонт і відповідність наданих чеків певним ремонтним роботам, пояснити не зміг. Виходячи з наданих фіскальних чеків, - в них відсутні достатні відомості для того, щоб або ідентифікувати особу, яка несла ці витрати, зокрема, що вказані закупівлі здійснила позивачка, або щоб довести ту обставину, що закуплені матеріали і інші товари пішли саме на ремонт вказаної квартири, а не іншої. А розглядаючи цивільну справу, суд виходить з наданих доказів і не може робити висновки на припущеннях. Крім того, суд звертає увагу, що суттєва і значна частина таких витрат, які підтверджені наданими документами, понесені іншими особами, в частині платіжних документів вказані інші покупці ([PERSON], [PERSON]), а закуплені за даними платіжними документами товари були доставлені за іншою адресою у місті Києві (вул. Братиславська), що виключає їх використання для квартири сторін і частково спростовує ствердження позивача і її представника, що вказані витрати пов'язані саме з ремонтом квартири, належної на праві власності позивачу і відповідачу. Сам факт надання суду фіскальних чеків на придбання товару, що стосується в цілому здійснення ремонтних робіт, не є належним обґрунтуванням понесених витрат, і не є достатнім для висновку про доведеність того, що зазначені у чеках та накладних витрати понесені позивачкою на утримання вказаної квартири. Показання свідків, на які посилається позивач, так само не доводять конкретних витрат на ремонт квартири, натомість частково спростовують ствердження позивача з цього приводу. Тим більше, що будь-яких більш конкретних показань свідки з даного приводу не надали, а їх посилання на те, що допомагали позивачці робити ремонт, не є достатнім доказом підтвердження вказаних витрат та розміру таких витрат. Позивач посилається як на доказ виконання ремонту і розміру витрат, на Звіт про оцінку майна, замовник [PERSON] (не позивач чи її представник, а інша особа). Разом з тим, даний звіт проведено з метою визначення вартості квартири на лютий 2017р., а не для визначення оцінки ремонту та витрат на ремонт; в ньому відсутня конкретна інформація щодо часу виконання ремонту, опису проведених ремонтних робіт, використаних матеріалів та їх вартості, обґрунтованості їх використання у вказаному обсязі, що могло б співставити між собою подані докази. Таким чином, позивачем не доведено, що витрати на ремонт понесла вона, і не доведено відношення вказаних витрат (за платіжними документами) до ремонту і утримання саме вказаної квартири. Крім того, суд не вбачає законних підстав для покладення на відповідачку обов'язку по відшкодуванню даних витрат позивачці і виходячи з наступного: Згідно закону, що регулює відносини між співвласниками спільного майна, - всі питання з приводу утримання спільного майна, в тому числі його ремонту, покращення, оздоблення, зміни, тощо - співвласники повинні здійснювати за взаємною згодою, тобто для здійснення вказаного ремонту (який є покращенням майна, і не є у даному випадку аварійним, необхідним) - вимагалась згода всіх співвласників. Натомість у даному випадку позивач не довела, що даний ремонт (якщо він і був виконаний саме нею і за її кошти) вона зробила за згодою відповідачки, або що відповідачка надавала згоду на відшкодування половини витрат після проведення ремонту, або що розмір витрат узгоджувався з відповідачкою, суду не надано доказів наявності такої згоди (домовленості між співвласниками). Так само відсутні докази того, що вказаний ремонт не допускав зволікань, був викликаний необхідністю запобігання руйнуванню (псуванню) майна, з метою усунення суттєвих недоліків, що перешкоджали його використанню, з метою запобігання завданню шкоди, тощо - що при певних умовах могло б бути розглянуте судом як таке, що потяло вимушені термінові витрати на утримання спільного майна, у відповідності до передбаченого законом обов'язку співвласників нести спільно витрати на утримання майна. Проведення поліпшень, покращеного і більш якісного та вищого за рівнем оздоблення приміщень, зокрема оздоблення стелі гіпсокартонними конструкціями, заміна лінолеуму на підлозі на більш вартісний ламінат, заміна дверей, не може розглядатись як обов'язок власника по утриманню майна, як витрати на утримання майна, до чого закон зобов'язує всіх співвласників. А згідно закону особа не може бути примушена до вчинення дій, вчиняти які вона не зобов'язана. Тому вказані витрати (у разі, якщо їх дійсно понесла позивачка), є витратами одного з співвласників на власний розсуд, без дотримання вимог закону про користування спільним майном за взаємної згодою і домовленістю. Крім того, за законом, що регулює правовідносини між співвласниками, співвласники розпоряджаються і користуються спільним майном у відповідності до їх часток. Натомість, позивач не обґрунтував, з яких підстав вона зробила ремонт у всій квартирі, при тому, що позивачці належить в даній квартирі лише 1\\2; позивачем не доведено наявність у неї підстав для розпорядження цілою квартирою з даного приводу. Ніяких доказів на підтвердження того, що це охоплювалось домовленістю між співвласниками, позивач суду не надав. Таким чином, проаналізувавши законодавство, що регулює дані правовідносини, виходячи з обґрунтувань і підстав, зазначених позивачем, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі поданих доказів, суд не вбачає підстав для покладення на відповідачку обов'язку по відшкодуванню позивачці вказаних нею витрат. Позов в цій частині позивачем не обґрунтований, не доведений, і з заявлених підстав задоволенню не підлягає.

Outcome: partial