Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 50 по вул. Поздовжня четверта в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в будинку не проживає вже тривалий час, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також позивач зазначав, що реєстрація відповідача у будинку не дає йому можливості реалізовувати своє право власності в повному обсязі та розпорядитись належним йому майном. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 50 по вул. Поздовжня четверта в м. Миколаєві. Відповідно до заяви, представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 50, що розташований по вул. Поздовжня четверта в м. Миколаєві, належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.02.2015 р., виданого державним нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори. Згідно Будинкової книги в будинку № 50 по вул. Поздовжня четверта в м. Миколаєві крім позивача зареєстрований також відповідач, племінник позивача [PERSON] Відповідно до Акту від 25.07.2016 р. в зазначеному вище житловому будинку відповідач [PERSON] не проживає. Його особистих речей в будинку немає. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. Згідно Висновку Інгульского ВП ГУНП України в Миколаївській області від 16.08.2016 року, [PERSON] у спірному будинку ніколи не мешкав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням житлового будинку, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved