Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

В провадженні судді перебуває вищевказана справа. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] (надалі позивач) зазначає, що вони з [PERSON] (надалі відповідач) є батьками двох малолітніх дітей. Відповідач виказала небажання піклуватись про своїх дітей, усі обов`язки по вихованню переклала на Позивача та підтвердила свою згоду на це Заявою про передачу дітей на виховання батькові. Позивач одружився, створив нову сім`ю та наразі його діти [PERSON] 2014 р.н. та [PERSON] 2016 р.н. мають нову матір, яка про них піклується та приділяє їм увагу. Враховуючи, що відповідач добровільно відсторонилась від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не піклується про них, про виявляє інтерес, Позивач вважає, що в інтересах дітей буде доцільне позбавити Відповідачку батьків сих прав та стягнути з неї аліменти на утримання малолітніх дітей. В судове засіданні позивач не з`явися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи надав на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності\~до вимог\~ст.\~280-281\~ЦПК України,\~вирішити справу\~в заочному\~порядку,\~з огляду\~на те,\~що відповідачі\~повідомлялися про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи, однак в судові засідання не з`явились, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які мешкають разом з батьком та перебувають на його утриманні (а.с. 8, 8 зворот, 10). В матеріалах справи міститься Акт б/н про обстеження умов проживання Позивача, з якого встановлено, що у квартирі створені належні умови для проживання (а.с.12 зворот). Відповідно до статті 164\~СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті\~164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до частини першої статті\~17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). В ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON] не бажає приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей, виходячи з наступного. 18 червня 2018 року Відповідач по справі підписала Заяву (рішення) про передачу дитини на виховання, якою прийняла рішення та свідомо без будь-якого примусу надала згоду на те, щоб батько громадянин Республіки [PERSON] [PERSON] , [INFO] був залучений до виховання її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , та/або малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] , з обов`язковим щомісячним матеріальним утриманням дитини. Також вказаною заявою Відповідач надала згоду на те, щоб Позивач на свій розсуд на користь їх дітей, до їх повноліття , вирішував всі фінансові, матеріальні та моральні питання, що пов`язані з їх вихованням, харчування, навчання, з правом представництва інтересів з цього питання в компетентних органах (а.с.9). З висновку Жовтоводської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] встановлено за можливе позбавити відповідача батьківських прав враховуючи інтереси дітей (а.с.41 зворот). Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до\~статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідач не вважала необхідним, скористатися своїм правом надання особистих пояснень та доказів, спростування аргументів позивача. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України\~мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України\~якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Виходячи з\~вищенаведеного,\~суд вважає,\~що у\~судовому засіданні\~достовірно встановлено,\~що відповідач\~не тільки\~ухиляється від\~виконання своїх\~обов`язків по\~вихованню та\~матеріальному утриманню\~дітей,\~а й\~свідомо передала\~свої обов`язки\~по вихованню\~дітей Позивачу,\~ нехтує\~своїми батьківськими\~обов`язками та\~своєю байдужістю\~травмує психічне\~здоров`я дитини,\~не піклується\~про фізичний\~і духовний\~розвиток,\~не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дітей загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, а отже ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не проявляє батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов`язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідачів суд враховує, що відповідач є працездатною, діти самостійного джерела засобів до існування не мають. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути аліменти з Відповідача на утримання дітей [PERSON] 2014 р.н. та [PERSON] 2016 р.н.,\~у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 14 лютого 2019 року, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved