Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

в позові вказано, що 02/03/2006 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №340/3330-КУ8-КС2, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику в сумі 4674,33 гривень до 25/02/2007 р. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання, допустив прострочення платежів, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за спірним договором в сумі 13629,82 гривень. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позов. В судовому засіданні відповідач надав пояснення про те, що отримав позику, не відмовляється від її сплати, але не має заробітку, не має можливості повернути позику, допомогти сплатити позику обіцяв керівник підприємства, де раніше працював відповідач, раніше не міг платити, оскільки відбував покарання, є інвалідом 3-ї групи, вважає, що позику необхідно сплатити. Судом встановлено наступні обставини. 02/03/2006 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №340/3330-КУ8-КС2, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику в сумі 4674,33 гривень до 25/02/2007 р. на умовах, що передбачені в договорі. На підставі умов договору позивач склав розрахунок заборгованості відповідача за відповідною позикою. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позичальник не надав суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні відповідач надав пояснення про те, що спірна позика підлягає сплаті. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved