Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходилася зазначена справа. Рішенням суду від 30 червня 2016 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] до Фермерського господарства «Авелес», треті особи Харківська обласна державна адміністрація, Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Лукянцівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння відмовлено повністю. 27 липня 2016 року позивач подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Зозулинської Т.П. від 05 серпня 2016 року зазначену цивільну справу повернено до Харківського районного суду Харківської області для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення за їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, але їх присутність не є обовязковою. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по справі з наступних підстав. Як вбачається зі змісту ухвали судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Зозулинської Т.П. від 05 серпня 2016 року, підставою для повернення справи до Харківського районного суду Харківської області для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі стало те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, всупереч вимогам ст. 88, п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, суд не вирішив питання про стягнення недоплаченого судового збору з позивача у дохід держави. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 4,0523 га кадастровий номер 6325182300:03:002:0120 від 31 грудня 2014 року, укладений між нею та Фермерським господарством «Авелес», витребувати від відповідача належну їй на праві приватної власності зазначену земельну ділянку, скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки №21455166 від 20 травня 2015 року, вилучити запис про державну реєстрацію речового права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 9736107 від 18 травня 2015 року за спірним договором оренди, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 551,21 гривень. Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Зозулинської Т.П. від 05 серпня 2016 року встановлено, що позивачу за подання вищевказаного позову до суду необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1653,60 гривень, оскільки предметом позову є три немайнові вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяв на час звернення позивача до суду), у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Аналогічне положення міститься в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до якого, якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяв на час звернення позивача до суду), за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01 січня 2016 року становить 1378 гривень. Відповідно до положень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд залежно від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідності оголосити перерву в її розгляді (стаття 191\~ЦПК); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням положень\~статті 88\~ЦПК або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі\~пункту 8\~частини першої статті 207 ЦПК. Разом з тим, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року, яким у задоволенні позову [PERSON] повністю відмовлено, питання щодо стягнення з неї належної суми судового збору вирішене не було. У відповідності до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо : 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, на виконання ухвали судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Зозулинської Т.П. від 05 серпня 2016 року, оскільки судом під час постановлення зазначеного рішення не вирішене питання про судові витрати, у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити по справі додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір за подання до суду позовної заяви до Фермерського господарства «Авелес», треті особи Харківська обласна державна адміністрація, Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Лукянцівська сільська рада Харківського району Харківської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння у розмірі 1102,40 гривень, при цьому суд враховує, що позивачем за подання зазначеного позову частково був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved