Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

В позовній заяві, яка надійшла до суду 17 грудня 2019 року позивач вказала, що 21 листопада 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки погіршилася, а тому 06 травня 2015 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, позивач змінила собі прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Підкреслила, що відповідач залишив її вагітною до розірвання шлюбу. [INFO] у неї народився син [PERSON] . Тобто, дитину вона народжувала без участі батька дитини. [PERSON] матеріальну допомогу синові не надає, його вихованням не займається. Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 серпня 2019 року з [PERSON] було стягнено аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , 2015 року народження, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Аліменти позивач отримує переказами, але вважає, що їх сплачує свекруха. Син [PERSON] має проблеми зі здоров`ям: хворіє простудними захворюваннями, і як наслідок, потребує оздоровлення у Криму. Батько позивача зареєстрований у м. Ялта АРК Крим, має своє житло та всі необхідні умови для повноцінного оздоровлення онука. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 22 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі; призначено підготовче засідання, з викликом учасників справи. 23 березня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі; призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 21 квітня 2020 року, з повідомленням учасників справи. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена судовою повісткою. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради Мельніченко Т.В. до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http:// court.gov.ua/fair). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. З 21 листопада 2008 року по 06 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). [INFO] у місті Дружківка, Донецька область, народився [PERSON] . Його батьками дитини вказані [PERSON] (батько), [PERSON] (матір) (а.с.05). 11 серпня 2015 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.13). [INFO] у місті Дружківка, Донецька область, народився [PERSON] . Його батьками вказані [PERSON] (батько), [PERSON] (матір) (а.с.05). [PERSON] , 2015 року народження, було надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України без згоди та супроводу батька [PERSON] до АРК Крим з 10 червня 2016 року по 30 вересня 2016 року (а.с.09, зворот. стор). Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 серпня 2019 року № 229/2866/19, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнено аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24 травня 2019 року (а.с.06-08). Позивач [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] значаться зареєстрованими по [ADDRESS] (а.с.11). Малолітній [PERSON] відвідує ДНЗ ясла-садок комбінованого типу «7 «Зірочка» Дружківської міської ради. Його вихованням займається мати - [PERSON] . Батько дитини до дитячого закладу ніколи не з`являвся (а.с.13). Згідно з довідкою сімейного лікаря [PERSON] (амбулаторія № 2 КНЗ ЦП МСД Дружківської міської ради), при відвідуванні дитиною поліклініки, так і на вдома з малолітнім [PERSON] , 2015 року народження, завжди перебуває його мати [PERSON] . Батька дитини, [PERSON] , він ніколи не бачив (а.с. 15). Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В статті 3 цієї Конвенції проголошено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 5 Конвенції держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. (статті 9 Конвенції). З приведеного видно, що розгляд цивільних справ щодо неповнолітніх дітей мають бути розглянуті судом за принципом якнайкраще забезпечення інтересів дитини. На підставі п. 2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради складено висновок від 23 березня 2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , 2015 року народження. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час вагітності [PERSON] , яка була вагітна і чекала дитину від [PERSON] , останній її залишив. Після народження сина, відповідач ніколи до нього не приходив, станом його здоров`я та розвитком не цікавився. Матеріальну допомогу також не надавав. Жодного разу він не відвідував дитячий садок. Позивач [PERSON] виховує його самостійно, забезпечує усім необхідним та приділяє багато часу для розвитку та виховання. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved