Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

В позові [PERSON] зазначила, що 09 березня 2018 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина - житловий будинок № 10 по вулиці Таврійській в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області. Власником зазначеного житлового будинку з 1956 року був [PERSON], [INFO] (дід [PERSON] та прадід позивача). Після смерті [PERSON] спадщину, відповідно до ст. 549 УК УРСР, прийняла його дружина - [PERSON], (бабуся [PERSON] та прабабуся позивача). Житловий будинок [PERSON] успадкувала шляхом фактичного прийняття, оскільки разом з чоловіком проживала, доглядала за ним та здійснювала поховання, однак за життя, спадщину належним чином не оформила. Відповідно до довідки Степногірської селищної ради, за даними земельнокадастрової книги Степногірської селищої ради, наказом радгоспу-технікуму «Перемога» №191 від 16.05.1981, надавалась в користування земельна ділянка під забудову по вулиці Таврійській,10 в селі Сухоіванівка (смт. Степногірськ) Василівського району Запорізької області [PERSON] [INFO]. 19.02.1992 [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 10, що знаходиться по вулиці Таврійській в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області. На час смерті [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою. Разом з нею на день смерті була зареєстрована її донька - [PERSON], [INFO], яка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом з матір'ю на день її смерті, але при житті не встигла оформити свої спадкові права. 13.08.2006 [PERSON] померла. Після її смерті, відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадщину прийняла її донька - [PERSON], але при житті не встигла оформити спадкових справ. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON], інших спадкоємці відсутні. 16.03.2018 позивач звернулася до приватного нотаріуса Василівського нотаріального округа Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області [PERSON], де була зареєстрована спадкова справа за №26\\2018. 27.12.2018 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області 21.09.2015 за № 91, після померлої матері - [PERSON] Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок позивачу відмовлено у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, про що приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 751/02-31 від 27.12.2018. Згідно витягу зі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою :Запорізька область, Василівський район, смт.Степногірськ, вул. Таврійська, будинок 10, становить 39 581,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок 10 по вулиці Таврійській в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті 09 березня 2018 року матері - [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте до суду надійшла заява від представника відповідача з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник зацікавленої особи Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не зявилась, проте до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до ст.. 206 ЦПК України, позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві (частина\~1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 11 липня 1980 року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть 1-ЖС № 424943. 19 лютого 1992 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-ЖС №496387 (а.с.8). 13 серпня 2006 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-ЖС №049448 (а.с.7). 09 березня 2018 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-ЖС №413103 (а.с.6). Той факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Василівським районним ЗАЦС 04 квітня 1961 року, яке міститься в матеріалах справи. Той факт, що померла [PERSON] була донькою померлим [PERSON] та [PERSON] підтверджується заповітом від 13 вересня 1990 року, складеного [PERSON] та посвідченим заступником голови Степногірської селищної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області, згідно якого, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок № 10 по вулиці Таврійській в смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області своїм дітям [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 07 червня 2001 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть I-ЖС № 172935, виданим Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, копія якого міститься в матеріалах справи. Той факт, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], в якому в графі «мати» записана [PERSON] (а.с.10). Той факт, що позивач є донькою померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], в якому в графі «мати» записана [PERSON] (а.с.9). Характеристика житлового будинку № 10, який розташований за адресою: вулиця Таврійська, смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, складеним ФОП [PERSON] станом на 01 листопада 2018 року (а.с.12-14). Згідно витягу з звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, складеного ФОП [PERSON], ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вулиця Таврійська, будинок 10, станом на 26 грудня 2018 року становить 39 581,00 грн. (а.с.15). Відповідно до довідки №799 від 23 листопада 2018 року, виданої РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області, станом на 31 грудня 2012 року право власності на обєкт нерухомого майна за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вулиця Таврійська, будинок 10 не зареєстроване (а.с.17). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №2596/06 від 26 листопада 2018 року, виданої виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вулиця Таврійська, будинок 10 були зареєстровані: [PERSON], [INFO], з 04 листопада 1985 року по день смерті; [PERSON], [INFO], з 24 січня 2001 року по день смерті - 13 серпня 2006 року; [PERSON], [INFO], з 28 листопада 2001 року по день смерті - 18 червня 2012 року (а.с.18). Відповідно до довідки №2597/06 від 26 листопада 2018 року, виданої виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, за відомостями погосподарських книг Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Степногірськ, вулиця Таврійська, будинок 10 з 1956 року був [PERSON], [INFO] (а.с.19). Згідно довідки № 2085703 від 26 листопада 2018 року, виданої Степногірською селищною радою, зазначено, що за даними земельнокадастрової книги Степногірської селипщої ради, наказом радгоспу-технікуму «Перемога» №191 від 16 травня 1981 року, надавалась в користування земельна ділянка під забудову по вулиці Таврійській, 10 в селі Сухоіванівка (смт.Степногірськ) Василівського району Запорізької області [PERSON], [INFO] (а.с.19). Згідно заповіту від 21 вересня 2015 року, посвідченого секретарем Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області [PERSON], [PERSON] все належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] Заповіт зареєстровано в реєстрі за №91(а.с.20). Постановою приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії №751/02-31 від 27 грудня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] у звязку з тим, що [PERSON] не надала документ, що посвідчує право власності та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.21). Відповідно до повідомлення Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області №33/01-16 від 17 січня 2019 року, після смерті [PERSON], яка померла 19 лютого 1992 року, спадкова справа не заводилась (а.с.33-35). Згідно матеріалів спадкової справи №26/2018, заведеної приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу [PERSON], із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась позивач [PERSON] (а.с.40). Згідно матеріалів спадкової справи №283 за 2006 рік, заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] (а.с.47 зворот). Відповідно до\~ст.328\~ЦК України,\~право власності\~набувається на\~підставах,\~які не\~заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна\~може пред'явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем усього майна після [PERSON], яка належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON], а та в свою чергу після смерті [PERSON], яка успадкувала будинок після смерті [PERSON], однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved