Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що на підставі розпорядження голови Бориспільської РДА №45 від 11 січня 2007 року їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Вказаний державний акт у встановленому порядку зареєстровано в книзі реєстрації записів державних актів на право власності на землю за №010832300054. В подальшому земельній ділянці площею 5,0894 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва був присвоєний кадастровий номер [NUMBER]. Згодом [PERSON] стало відомо, що на публічній кадастровій карті не відображено земельну ділянку, яка належить їй на праві приватної власності. Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] перебуває у приватній власності [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Таким чином, Центром державного земельного кадастру зареєстровані два державні акти на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], а саме на ім'я [PERSON] та [PERSON] Позивач вказала на те, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09 листопада 2010 року, виданий на ім'я [PERSON], був виданий помилково на земельну ділянку, яка не була вільною, а була передана у власність позивачу в порядку розпаювання земель. Тому [PERSON] просить визнати неправомірним та скасувати розпорядження Бориспільської РДА №4680 від 03 липня 2008 року в частині, що стосується передачі у власність земельної ділянки [PERSON]; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09 листопада 2010 року на ім'я [PERSON], а також скасувати державну реєстрацію в Державному кадастровому реєстрі земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] на ім'я [PERSON] У судовому засіданні, яке відбувалось в режимі відеоконференції, [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник Бориспільської РДА Завірюха О.В. при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень вказали на те, що [PERSON] правомірно та у встановленому законом порядку набув право власності на спірну земельну ділянку. Крім цього, впродовж багатьох років відкрито користується даною земельною ділянко, зокрема передав її в оренду ТОВ «Агро-С». Представник Головного управління Держгеокадастру у Київській області Бевзюк В.О. у судовому засіданні пояснив, що згідно технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів взамін сертифікатів на земельні частки (паї) внаслідок жеребкування [PERSON] було виділено земельну ділянку під номером 601. Тоді як в технічній документації із землеустрою щодо виділення земельної ділянки [PERSON] відсутня подібна інформація. Проте, згідно інформації про укладені договори оренди земельних ділянок, яка міститься в архіві Держгеокадастру, [PERSON] передала в оренду земельну ділянку під номером 601. В той час як [PERSON] передав в оренду земельну ділянку під номером 631. Представник Головного Управління Держгеокадастру повідомив, що йому невідомо яким чином у даному випадку відбувалося жеребкування. Крім цього, пояснив, що реєстрація права власності на земельну ділянку можлива лише у разі, коли земельна ділянка є вільною та відсутні накладення інших земельних ділянок. В даному разі технічна документація із землеустрою виготовлялась різними землевпорядними організаціями саме тому можливо виникла помилка, як наслідок одна земельна ділянка з тим самим кадастровим номером була передана різним громадянам. Державний кадастровий реєстратор у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області у судове засідання не з'явився та про своє ставлення до пред'явленого позову не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі рішення Бориспільської РДА №207 від 15 травня 1997 року [PERSON], матері позивача, було надано земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Кіровське», розміром 5,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Дана обставина підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER] (т.1 а.с.96). Вказаний сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5139. В подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 жовтня 2000 року право на земельну частку (пай) передано [PERSON], згідно відмітки про зміни, які вносяться до сертифіката у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай). З листа в.о. голови Бориспільської РДА від 20 грудня 2005 року (т.1 а.с.247) вбачається, що [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку взамін сертифіката на земельну частку (пай). З реєстру землекористувачів та Витягу з протоколу жеребкування земель колективної власності від 18 грудня 2003 року КСП «Кіровське» Кіровської сільської ради Бориспільського району вбачається, що [PERSON] була виділена земельна ділянка згідно схеми поділу під №601, згідно сертифіката серії [NUMBER] (т.1 а.с.242, 245-246). Розпорядженням голови Бориспільської РДА №45 від 11 січня 2007 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.2 а.с.255). 30 січня 2008 року [PERSON] отримала державний акт серії [NUMBER], на право власності на земельну ділянку площею 5,0894 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовується в с. Кірове, Кіровської сільської ради, діл.601 (т.1 а.с.10). Водночас, судом також встановлено, що розпорядженням Бориспільської РДА №807 від 18 травня 2007 року [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку взамін сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (т.1 а.с.65). Розпорядженням голови Бориспільської РДА №4680 від 03 липня 2008 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку взамін сертифікату на земельну частку (пай) (т.1 а.с.64). На підставі цього розпорядження, 18 березня 2010 року [PERSON] отримав державний акт, серії [NUMBER], на право власності на земельну ділянку площею 5,0894 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовується в межах Кіровської сільської ради Бориспільського району. Дана обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 жовтня 2016 року (т.1 а.с.72). За змістом листа Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 13 травня 2016 року встановлено, що Бориспільським відділом КОФ ДП «Центр ДЗК» зареєстровано два державні акти на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], зокрема 30 січня 2008 року на ім'я [PERSON] та 09 листопада 2010 року на ім'я [PERSON] Таким чином, на даний час на одну земельну ділянку (пай номер 601) зареєстровано два державні акти на право власності на земельну ділянку та мають однаковий кадастровий номер [NUMBER]. При цьому, технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів взамін сертифікатів на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] на території Кіровської сільської ради Бориспільського району, розробником якої є ПП «Фарн-Експерт», містить відомості про приватизацію земельної частки (паю) №601, а не паю №631, який складається із двох земельних ділянок та має іншу площу. Тому [PERSON] виготовлено державний акт на земельну частку пай №601, тобто на чужу земельну ділянку (т.1 а.с.14). Крім цього, з матеріалів технічної документації із землеустрою вбачається, що саме [PERSON] в порядку розпаювань земель КСП «Кіровське» Кіровської сільської ради Бориспільського району була виділена земельна ділянка під номером 601 площею 5,0894 га. Дана обставина підтверджується, зокрема: реєстром земелекористувачів, викопіровкою із схеми розташування земель ВАТ «Кіровське» земельної ділянки [PERSON], додатком до висновку районного відділу земельних ресурсів, додатком до висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, з кадастровим планом земельної ділянки 0601, наданої у приватну власність [PERSON] (т.1 а.с.242, 245, 253, 258,260) Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено ту обставину, що саме [PERSON] було відведено у власність земельну ділянку під номером 601, якій присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. У відповідності до ст.126 ЦК України, в редакції на час набуття позивачем права власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.16 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Згідно з ч.1 ст.154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи чи обмеження. Водночас, у відповідності до вимог ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до п.«г» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22 травня 2013 року у справі №6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що під час розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту взамін сертифікату на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] було допущено помилку у номері земельної частки (паю), яка була йому виділена згідно жеребкування, а саме: замість 613 паю помилково зазначено 601. Разом з цим, у діях [PERSON] відсутні будь-які порушення чи недобросовісні дії. Оскільки, відповідач особисто не знав про зазначену помилку та з 2010 року відкрито та безперешкодно користувався земельною ділянкою. Зокрема на підставі договору оренди №400 від 25 жовтня 2012 року, укладеного з ТОВ «Агро-С», [PERSON] передав у строкове платне користування земельну ділянку №601 з кадастровим номером [NUMBER] площею 5,0894 га ріллі (т.1 а.с.79-80). Проте, враховуючи ту обставину, що винесення оскаржуваного розпорядження Бориспільської РДА та видача державного акту, що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], відбулося вже після отримання позивачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Тому, доводи [PERSON] стосовно того, що допущення помилки в нумерації земельних ділянок сталось не з його вини, а також те, що Бориспільською РДА було затверджено технічну документації з такою нумерацією, виготовлення кадастрових планів земельної ділянки з такою нумерацією із зазначенням опису меж земельної ділянки та суміжних землекористувачів чи землевласників, вільне та відкрите користування ним земельною ділянкою з 2010 року, не може бути підставою для позбавлення чи обмеження права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розпорядження Бориспільської РДА №460 від 03 липня 2008 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки та отримання державного акту, порушило вже наявне у [PERSON] право власності на земельну ділянку. Тому з метою відновлення порушених прав позивача вказане розпорядження Бориспільської РДА в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки належить визнати недійсним та скасувати, а також визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 09 листопада 2010 року, виданого [PERSON] У відповідності до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки реєстрація земельної ділянки в Державному кадастровому реєстрі на ім'я [PERSON] здійснена на підставі державного акту серії [NUMBER] та має похідний характер від оскаржуваного розпорядження Бориспільської РДА, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є правильним та ефективним. Тому слід скасувати також державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] в Державному земельному кадастрі, здійснену 19 жовтня 2016 року державним реєстратором Київської обласної філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Бродюк І.Ю., номер запису про право власності 17078553. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій від 29 липня та від 22 серпня 2016 року (а.с.1,2) вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] судовий збір у розмірі 1653 гривень 60 копійок. Пред'явлений нею позов задоволений. При цьому, вимоги майнового характеру пред'явлені виключно до [PERSON] Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1653 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved