Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/4002/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. 27 травня 2021 року, за результатом розгляду даної справи ухвалено рішення, яким відмовлено [PERSON] у задоволенні позовних вимог. 02 червня 2021 року, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Гусакової Оксани Борисівни відповідно до якої адвокат зазначила, що під час ухвалення рішення по справу не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а тому просила ухвалити додаткове рішення, відповідно до якого стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 12000 гривень. 03 червня 2021 року, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, надійшла заява представника відповідача [PERSON] - адвоката Кулик Ігора Яковича про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення рішення по справу не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У даній заяві представник позивача просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2021 року об`єднано в одне провадження матеріали заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Гусакової Оксани Борисівни про ухвалення додаткового рішення, з матеріалами заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Кулика Ігора Яковича про ухвалення додаткового рішення, присвоївши їм єдиний унікальний номер 202/4002/20, провадження № 2-др/202/13/21. В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяв повідомлялись належним чином. Від представника позивача адвоката Гусакової О.Б. та представника відповідача адвоката Кулика І.Я., надійшли заяви про розгляд заяв про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За вказаних обставин,з підстав,передбачених ч. 2ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 202/4002/20, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до вимог\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року, ухваленому за результатом розгляду справи № 202/4002/20, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, відмовлено. У своїх заявах представники позивача та відповідача вказують про те, що під час прийняття рішення не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим просять вирішити дане питання шляхом постановлення додаткового рішення. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України\~визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 28 травня 2020 року між адвокати Гусаковою Оксаною Борисівною та [PERSON] , укладено договір № 27 про надання правової допомоги. Обсяг виконаних робіт за Договором визначений сторонами в Акті виконаних робіт №1 за договором № 27 про надання правової допомоги від 28.05.2020 року, згідно якого сторони підтвердили, що роботи виконані в об`ємі 18 год. на суму 30600 гривень. Винагороду за даним Договором [PERSON] було сплачено у розмірі 12000 гривень, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 14 від 28.05.2020 року, № 18 від 26.06.2020 року, № 23 від 27.07.2020 року. Також, 23 жовтня 2020 року між адвокатом Куликом Ігорем Яковичем та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Обсяг виконаних робіт та їх вартість, визначені в п. 3.1. Договору, відповідно до якого вартість послуг адвокату за надання професійної правничої допомоги по Договору за представництво у цивільній справі № 202/4002/20 за позовом [PERSON] до Клієнта про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська, складає 5000 гривень. Відповідно до довідки про сплату грошових коштів за надання професійної правничої допомоги від 23.10.2020 року, [PERSON] сплатила адвокату Кулику І.Я. вартість послуг за надання професійної правничої допомоги по договору від 23.10.2020 року за представництво її інтересів в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська по цивільній справі № 202/40028/20 у розмірі 5000 гривень. Суд звертає увагу, що в межах цієї справи, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником відповідача, а отже є визначеним та не потребує детального опису. Така правова\~позиція узгоджується\~з позицією\~Верховного Суду,\~викладеній у\~постанові \~ від 28 грудня 2020 року по справі № 640/18402/19. Оскільки у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений останньою при зверненні до суду з позовом, покладається на неї. Крім того, враховуючи, що у разі відмови в позові судові витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, покладаються на позивача, суд доходить висновку про безпідставність вимог представника позивача адвоката Гусакової О.Б. щодо стягнення з відповідача на користь позивача, судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи, на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 гривень. При цьому, враховуючи вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, відсутність клопотань сторони позивача про зменшення розміру витрат, а також те, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено, суд доходить висновку, що з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по цивільній\~справі№ 202/4002/20 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Outcome: approved