Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що між сторонами був укладений шлюб, в період перебування в якому у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. В теперішній час шлюб між сторонами розірваний, спільного господарства сторони не ведуть, відповідач був позбавлений батьківських прав відносно спільної дитини сторін. Як свідчить [PERSON], відповідач [PERSON] не бере участі у додаткових витратах на дитину, що повязані із навчанням неповнолітньої у вищих навчальних закладах. Виходячи з викладеного, позивач звернулась з даним позовом в суд, в якому, уточнивши заявлені вимоги, остаточно просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 5000,00 гривень щомісячно з травня 2013 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] витрат на навчання [PERSON] у Ягеллонському університеті (м. Краків, Республіка Польща) у розмірі 4000,00 євро у еквіваленті гривні України за курсом НБУ на час ухвалення рішення; зобовязати [PERSON] сплачувати на користь [PERSON] 1/2 частину витрат на подальше навчання [PERSON] у Ягеллонському університеті (м. Краків, Республіка Польща) у розмірі 2000,00 євро за кожний навчальний рік відповідно до умов навчання; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] витрат на проживання у гуртожитку [PERSON] у звязку з навчанням у Ягеллонському університеті (м. Краків, Республіка Польща) у розмірі 2441,00 злоту у еквіваленті гривні України за курсом НБУ на час ухвалення рішення; зобовязати [PERSON] сплачувати на користь [PERSON] 1/2 частину витрат на проживання у гуртожитку [PERSON] у звязку з навчанням у Ягеллонському університеті (м. Краків, Республіка Польща) у розмірі 2441,00 злоту за кожний навчальний рік відповідно до умов навчання; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] витрат на словник та проїзд [PERSON] у звязку з навчанням у Ягеллонському університеті (м. Краків, Республіка Польща) у розмірі 3327,00 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] витрат на навчання [PERSON] в Одеському національному університеті імені [PERSON] у розмірі 6870,00 гривень; зобовязати [PERSON] сплачувати на користь [PERSON] 1/2 частину витрат на навчання [PERSON] у звязку з навчанням в Одеському національному університеті імені [PERSON] у розмірі до 09 вересня за кожний непарний семестр та до 09 лютого за кожний парний семестр кожного року навчання відповідно до умов договору №03-2-578-2015 строком до 30 червня 2020 року; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] витрат на навчання [PERSON] на курсах англійської та польської мови у розмірі 8360,00 гривень; допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у розмірі 5000,00 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання зявилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання зявився, заявлені вимоги визнав частково в частині аліментів на утримання дитини у розмірі 1/5 частки від усіх видів доходів (заробітку) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також в частині стягнення 1/2 частини фактично понесених [PERSON] витрат на навчання [PERSON] в Одеському національному університеті імені [PERSON] у розмірі 6870,00 гривень; інші вимоги не визнав, просив суд в їх задоволенні відмовити. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі, в період якого у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. 21 березня 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після чого позивач відновила дошлюбне прізвище «Цубенко», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД №274206 від 21 березня 2000 року, актовий запис №135 від 21 березня 2000 року. Матеріали справи вказують на те, що первісне імя спільної дитини сторін було змінене з «Діана» на «Даря». Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 липня 2004 року по цивільній справі №2-674/2004, [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та прізвище спільної дитини сторін було змінене з «Недоляк» на «Цубенко». Батьком дитини зазначений відповідач [PERSON], про що зокрема свідчить повторне свідоцтво про народження серії 1-ЖД №220211 від 23 вересня 2004 року, актовий запис №100 від 17 лютого 1999 року. Дитина постійно проживає з матірю та зареєстрована за адресою: [INFO]. При цьому [PERSON], [INFO], продовжує навчання у Ягеллонському університеті (м. Краків, Республіка Польща) та Одеському національному університеті ім.І.І.Мечникова, що підтверджується зокрема довідкою деканату факультету політології і міжнародного навчання (факультету міжнародних і політичних досліджень) Ягеллонського університету (м. Краків, Республіка Польща) №888.4064.57.2015 від 25 серпня 2015 року, а також договором №03-2-578-2015 про індивідуальну підготовку бакалавра, укладеним між [PERSON] та Одеським національним університетом ім.І.І.Мечникова. Згідно довідки деканату факультету політології і міжнародного навчання (факультету міжнародних і політичних досліджень) Ягеллонського університету (м. Краків, Республіка Польща), вартість навчання [PERSON] становить 4000,00 євро на рік, дата початку навчання 01 жовтня 2015 року, планова дата закінчення навчання 31 жовтня 2018 року. Як випливає з довідок деканату факультету політології і міжнародного навчання (факультету міжнародних і політичних досліджень) Ягеллонського університету (м. Краків, Республіка Польща) №888.4064.57.2015 від 25 серпня 2015 року та №888.4064.83.2016, [PERSON] внесла оплату за І та ІІ курси навчання в загальному розмірі 8000,00 євро. Разом з тим, згідно договору №03-2-578-2015 про індивідуальну підготовку бакалавра, укладеного між [PERSON] та Одеським національним університетом ім.І.І.Мечникова, плата на навчання [PERSON] становить 54123,00 гривень, з яких за І рік навчання 8864,00 гривень, ІІ рік навчання 9752,00 гривень, ІІІ рік навчання 10728,00 гривень, ІV рік навчання 11802,00 гривень, V рік навчання 12977,00 гривень; дата початку навчання 01 вересня 2015 року, дата закінчення навчання 30 червня 2020 року. Як свідчать особова картка обліку сплати за навчання №03-2-58, квитанція №ПН5096 від 25 серпня 2015 року, квитанція №0.0.612032365.1 від 06 вересня 2016 року, [PERSON] оплатила навчання [PERSON] в Одеському національному університеті ім.І.І.Мечникова за І семестр (2015 рік) в розмірі 4432,00 гривень, за ІІ семестр (2015 рік) в розмірі 4432,00 гривень та за І семестр (2016 рік)в розмірі 4867,00 гривень, що загалом становить 13740,00 гривень. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обовязку перед батьками, дітьми та іншими членами сімї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 ч.ч.1,2 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому, відповідно до ст. 191 ч.ч.1,2 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судом звернуто увагу на відомості про зайнятість та доходи відповідача. Суд також враховує, що з 01 грудня 2016 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1689,00 гривень, мінімальна заробітна плата 1600,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком від 6 до 18 років 1689,00 х 0,3 = 506,70 гривень. Враховуючи викладене та у звязку із тим, що обовязок утримувати дитину законом покладається на батьків в рівних частках, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог та присудження аліментів у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття від дня предявлення позову 17 травня 2016 року. Стороною позивача не представлено суду доказів того, що [PERSON] вживала заходів щодо одержання аліментів з [PERSON], але не могла їх одержати у звязку з ухиленням відповідача від їх сплати. В силу ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат з відповідача [PERSON], суд звертає увагу, що батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] є людьми похилого віку, пенсіонерами, інвалідами відповідно ІІ та І групи, які потребують утримання та догляду. Суд зазначає, що забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти є обовязком батьків (стаття 150 частина 3 СК України), в той час як забезпечення отримання дитиною вищої освіти є правом батьків, реалізація якого повязана, в тому числі, із можливістю батьків надавати відповідну матеріальну допомогу (зокрема, стаття 198 СК України та стаття 199 СК України). В той же час, здобуття дитиною вищої освіти за кордоном обумовлює обєктивне збільшення відповідних витрат, що повязане зокрема із додатковим вивченням іноземних мов, проживанням, проїздом тощо. Такі витрати мають усвідомлюватись батьками, повинні бути посильними для них та відповідати рівню їх достатку. Усі найважливіші питання життя сімї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності (стаття 54 ч.2 СК України), питання виховання дитини також вирішується батьками спільно (стаття 157 ч.1 СК України). Суд зазначає, що один з батьків вправі прийняти рішення про направлення дитини на навчання за кордон, але це не може означати, що інший з батьків, який проживає окремо, зобовязаний матеріально забезпечити таке рішення. Як встановив суд виходячи з позицій сторін по справі, рішення про направлення дитини на навчання за кордон приймалось [PERSON], в той час як [PERSON] не заперечує проти оплати половини вартості навчання дитини в Одеському національному університеті ім.І.І.Мечникова. Однак при цьому, з урахуванням здібностей дитини сторін, її заслуг та досягнень, про що свідчать зокрема наукові публікації під авторством [PERSON], дипломи та сертифікати про перемоги та участь у різноманітних наукових, освітніх заходах, суд вбачає можливим стягнути з відповідача [PERSON] 1/2 частину фактично понесених [PERSON] витрат на навчання [PERSON] за кордоном. Процесуальний закон регламентує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходити за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Проте як чітко зобовязує ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В процесі розгляду даної цивільної справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заявленого позову та, наряду з іншим, стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину фактично понесених витрат на навчання [PERSON] у Ягеллонському університеті (м. Краків, Республіка Польща) у розмірі 8000,00 євро / 2 х 27,73 гривень = 110920,00 гривень, а також в Одеському національному університеті ім.І.І.Мечникова у розмірі 13740,00 гривень / 2 = 6870,00 гривень. Суд не може погодитись із обґрунтованістю стягнення з відповідача інших витрат, заявлених [PERSON], та зобовязання [PERSON] в майбутньому сплачувати на користь [PERSON] половину витрат на подальше навчання. Але при цьому суд вбачає доцільним розяснити стороні позивача, що часткове задоволення заявленого позову не позбавляє [PERSON] права у разі необхідності звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів у звязку із продовженням [PERSON] навчання на підставі ст.ст. 198 201 СК України в порядку, що визначений ЦПК України.

Outcome: partial