Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В провадження Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію області в район проведення антитерористичної операції без згоди батька та виїзд з неї. В позові зазначено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб між сторонами розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Батько дитини проживає в зоні АТО, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з озброєним конфліктом за місцем реєстрації м. Макіївка Донецької області позивачка була вимушена виїхати до брата у м. Роздільна Одеської області, працевлаштуватись у КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», донька навчається в загальноосвітній школі І- ІІІ ступенів № 4 м. Роздільна Одеської області у 5- В класі. Позивачка має намір для відпочинку та відвідування домоволодіння і родичів виїхати за адресою : м. Макіївка-28 Гірницького району Донецької області, але отримати дозвіл батька не має можливості, в телефонному режимі з [PERSON] поспілкуватись не може, також виїхати до м. Макіївка не має можливості, тому не може отримати дозвіл в добровільному порядку для виїзду дитини. Крім того, у будинку, який позивачка з донькою тимчасово залишили знаходяться їх особисті речі. У 2014 році батько дитини [PERSON] надавав посвідчену нотаріально заяву про дозвіл виїзду дитини у Крим. Дитину батько за місцем проживання тобто в м. Роздільна Одеської області не навідує, взагалі не цікавиться її життям, здоровям та успіхами у навчанні, аліменти сплачує не регулярно, на свята ніколи навіть не вітає по телефону. Позивачка просить суд винести рішення, яким надати дозвіл на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію м. Макіївка Донецької області (у район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (район АТО) та виїзд з неї у м. Макіївка Донецької області за місцем реєстрації, неповнолітній дитині [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], строком на один рік, тобто з 2 червня 2017 року до 1 червня 2018 року, разом з матірю [PERSON], [INFO] та надати дозвіл на оформлення документів для цього виїзду. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинам, про день, час і місце слухання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти задоволення позовної заяви, у звязку з тим, що виїзд загрожує життю та здоровю дитини. \~\~\~\~ Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 162306, виданого 04 вересня 2009 року Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївської міського управління юстиції Донецької області. (а.с. 10) Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с. 9). Відповідно до ст.141 ч.1 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, не зважаючи на те чи перебували вони в шлюбі чи ні. Відповідно до ч.2 ст.141 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав по відношенню до дитини. Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, а також якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, інший з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку. Стану здоров'я дитини, поведінки батька, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересам дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно ст.154 ч.2 Сімейного Кодексу України батьки можуть звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно ст.16 ч.2 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, що порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом. У відповідності до ст.ст.150 ч.2, 155 ч.1 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Встановлені судом обставини свідчать про те, що малолітня [PERSON], [INFO], на даний час проживає разом з позивачкою в Україні, в м. Роздільна Одеської області, батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає, не приймає участі у її вихованні. Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на вїзд та виїзд дитини на неконтрольовану територію області в район проведення антитерористичної операції, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють вїзд дитини на неконтрольовану територію області в район проведення антитерористичної операції та виїзд з неї для тимчасового перебування, враховуючи, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання та захист своєї дитини (ст.ст. 151, 154 Сімейного Кодексу України), суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в наданні дозволу на тимчасовий вїзд на неконтрольовану територію м. Макіївка Донецької області (у район проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (район АТО) та виїзд з неї у м. Макіївка Донецької області за місцем реєстрації, неповнолітній дитині [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу батька [PERSON] [INFO], строком на один рік, тобто з 2 червня 2017 року до 1 червня 2018 року, разом з матірю [PERSON], [INFO] та надати дозвіл на оформлення документів для цього виїзду..

Outcome: approved