Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

В поданій позовній заяві позивач [PERSON] зазначив, що 14 вересня 2005 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Власюка, 20 в с. Залаззя Любешівського району Волинської області. Вказав, що від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], не відмовлявся і своєчасно звернувся в нотаріальну контору. Ствердив, що право на спадщину після смерті [PERSON] за законом виникло у нього, інших спадкоємців немає. На даний час не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Власюка,20 в с. Залаззя Любешівського району Волинської області. На розгляд справи в суд позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, у поданій заяві представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити без її та участі позивача, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Любешівського району в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнав, не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Власюка,20, в с. Залаззя Любешівського району Волинської області. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що спадкодавцю [PERSON] належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Власюка, 20 в с. Залаззя Любешівського району Волинської області, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Любешівського району № 234 від 29.01.2016 року та витягом з погосподарської книги № 6 за 2001-2005 роки [PERSON] сільської ради Любешівського району. В суді встановлено, що [PERSON] помер 14.09.2005 року, про що свідчить свідоцтво про її смерть серії І-ЕГ № 137275 від 01.03.2013 року. З поданих позивачем доказів вбачається, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги в установленому порядку звернулася до приватного нотаріуса Любешівського районного нотаріального округу Волинської області з приводу оформлення права на спадщину, яка складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованих по вул. Власюка,20 в с. Залаззя Любешівського району Волинської області, належний померлому [PERSON], який помер 14.09.2005 року. Однак, оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Власюка, 20 в с. Залаззя Любешівського району Волинської області, який належав [PERSON], в установленому законом порядку позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Постановою державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області [PERSON] від 19.11.2013 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Власюка ,20 с. Залаззя Любешівського району Волинської області після померлого [PERSON] В суді доведено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Власюка,20 в с. Залаззя Любешівського району Волинської області, відповідають архітектурному плану селища і не порушує меж сусідніх поселень, побудований на земельній ділянці, виділеній під забудову в установленому законом порядку. Таким чином, в суді доведена \~та \~обставина, \~що позивач [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину і звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий \~будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська область, Любешівський район, с. Залаззя, вул. Власюка,20, перебувають у \~правомірному володінні позивача. За клопотанням позивача судові витрати покласти за ним.

Outcome: approved