Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

\~В серпні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яким просила про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 14.01.2015 р. помер її двоюрідний дядько\~ - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (Богоявленському) в м. Миколаєві. Вказана квартира належала померлому на праві приватної власності. В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до нотаріуса з заявою про оформлення своїх спадкових прав позивачка посилається на те, що відразу після смерті дядька вона звернулась до юридичної фірми за правовою допомогою через свою необізнаність. Фахівці фірми постійно запевняли її, що займаються вирішенням питання з приводу оформлення її спадкових прав після смерті [PERSON] Проте в травні 2017 року позивачка зясувала, що жодних дій з оформлення спадщини після смерті її дядька вони не вчинили. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її дядька [PERSON], померлого 14.01.2015 р.; встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер 14.01.2015 р. є її двоюрідним дядьком. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, свідків - [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, суд встановив таке. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] З пояснень позивачки вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, а відтак її батько - [PERSON] та спадкодавець - [PERSON] двоюрідні брати. Тобто, з наведеного випливає, що [PERSON] є двоюрідним дядьком позивача [PERSON]. Проте, через відсутність усіх документів необхідних для встановлення родинного звязку з дядьком ( свідоцтва про народження її діда [PERSON] та двоюрідної бабки [PERSON]І.) позивачка на теперішній час не має змоги реалізувати свої спадкові права після смерті дядька. Вказані обставини підтвердили свідки, опитані у судовому засіданні, які обізнані щодо відносин, які склались між спадкодавцем та позивачем. Таким чином, дослідивши всі надані докази в сукупності, судом встановлено, що [PERSON] є двоюрідним дядьком позивача [PERSON]. 14.01.2015 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому квартири [ADDRESS] (Богоявленському) в м. Миколаєві. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом\~ чи за законом\~ має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. ч. 2-4 статті 1273 цього Кодексу. Згідно Довідки виданої ЖКП ММР «Південь» виданої 04.02.2015 р. за адресою: м. Миколаїв, пр. Жовтневий (Богоявленський), 10-А, кв. 8, був зареєстрований лише [PERSON]. Інших осіб зареєстрованих за вказаною адресою немає. Відповідно до Актів, складених сусідами померлого та засвідченого представником ЖКП ММР «Південь» від 27.01.2015 р., та від 18.02.2015 р., вбачається, що позивачка [PERSON] постійно проживала за адресою [INFO] (Богоявленський), 10-А, кв. 8, разом зі своїм дядьком [PERSON], вела з ним спільне господарство та понесла витрати на його поховання. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані у разі, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, проте він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця або з інших причин, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. З пояснень позивачки та наданих документів вбачається, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки відразу після смерті дядька в 2015 р. звернулась за правовою допомогою до фахівців в галузі права (юридичної фірми), проте її весь час вводили в оману з приводу стану та руху справ щодо оформлення спадщини після смерті дядька, що підтверджується доданими нею до матеріалів справи документами. Лише в травні 2017 р. позивачка вирішила перевірити дії фахівців, до яких вона звернулась за допомогою, та встановила, що жодних дій з оформлення її спадкових прав після смерті дядька останніми вчинено не було. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд оцінює докази відповідно до вимог ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд погоджується із твердженнями позивача в частині поважності причин, з яких нею пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини, через що вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved