Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

В провадженні Збаразького районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Збаразького\~районного суду\~Тернопільської області\~від 01\~жовтня 2020\~року позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] про\~поділ спільного\~майна подружжя\~задоволено та,\~в порядку\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~визнано за\~ [PERSON] \~право приватної\~власності на\~Ѕ частину\~гаража,\~площею 38,5кв.м,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~реєстраційний номер\~об`єкта\~нерухомого майна\~22928797.Також стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. Вказаним рішенням задоволено зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та, в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 72500 гривень в рахунок грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля Chevrolet Epika, реєстраційний номер [NUMBER] , залишивши у власності [PERSON] вказаний транспортний засіб. Також стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 768 гривень 40 копійок сплаченого судового збору. Представником позивачавідповідача [PERSON] та відповідачем-позивачем [PERSON] в судовому засіданні було заявлено про те, що ними буде подано заяви про додатковий розрахунок судових витрат відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України. 05 жовтня 2020 року відповідач-позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі та стягнення з [PERSON] \~на його\~користь понесених судових витрат в загальному розмірі 7305,77 грн., які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 1305,77 грн. та понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. В обґрунтування понесених судових витрат надав: розрахунок суми судових витрат (а.с.234); детальний опис виконаних робіт/ наданих послуг адвокатом (а.с.235); акт здачі-приймання виконаних робіт/наданих послуг адвокатом по договору від 05.07.2019 року про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2020 року (а.с.236), згідно якого загальна вартість виконаних робіт за договором про надання правової допомоги становить 6000 гривень; договір про надання правової допомоги від 05 липня 2019 року та додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 05 липня 2019 року (а.с.237-238); довідку від 02.10.2020 року, що видана адвокатом Федірком В.С. про те, що [PERSON] дійсно оплатив адвокату [PERSON] по договору про надання правничої допомоги від 05.07.2019 року 6000 гривень (а.с.239). 06 жовтня 2020 року від представника позивача-відповідача адвоката Свірського Т.В. надійшла заява про стягнення по справі витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20500,00 грн.. В обґрунтування понесених судових витрат надав копію договору про надання правової допомоги від 26 лютого 2019 року (а.с.244-246); копії додаткових угод до договору про надання правової допомоги від 31 грудня 2019 року, від 15 квітня 2019 року, від 27 серпня 2019 року (а.с.247-249); акт про надання - отримання послуг від 02 жовтня 2020 року, згідно якого загальна сума правової допомоги у справі становить 20500 гривень (а.с.250-251); копію рахунку про оплату адвокатських послуг в розмірі 20500 гривень (а.с.252). 13 жовтня 2020 року від відповідача-позивача [PERSON] до суду надійшла заява про зменшення заявленого представником позивача-відповідача [PERSON] розміру витрат на професійну правничу допомогу, а 16 жовтня 2020 року надійшло також і доповнення до даної заяви. Свої заяви відповідач-позивач [PERSON] мотивує тим, що договір про надання правничої допомоги від 26.02.2019 року, на який посилається представник [PERSON] , є неукладеним. Також в договорі та в додаткових угодах від 15.04.2019 року, від 27.08.2019 року та від 31.12.2019 року не визначено істотних умов для цього договору, таких як «підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення». 20 жовтня 2020 року від представника позивача-відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про відмову [PERSON] у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні відповідач-позивач [PERSON] просив задовольнити його заяву та стягнути з [PERSON] понесені ним судові витрати. Також [PERSON] просив зменшити розмір судових витрат, які б підлягали стягненню з нього в користь [PERSON] .. При цьому він послався на обставини, що було викладено ним у його заявах про стягнення судових витрат в його користь та про зменшення заявленого розміру витрат, які підлягають стягненню з нього, які були направлені ним на адресу суду. Позивач-відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд заяв про стягнення судових витрат у його відсутності та відсутності позивача-відповідача [PERSON] .. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та часткове задоволення заяв представника позивача-відповідача [PERSON] та відповідача-позивача [PERSON] про стягнення судових витрат. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3, 4 ст.270\~ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. В силу ч.1, ч.2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, з матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Задовольняючи частково заяву відповідача-позивача [PERSON] та визначаючи розмір судових витрат, пов`язаних з наданням останньому професійної правничої допомоги адвокатом, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд враховує: невелику складність справи; невеликий обсяг надання правничої допомоги, який необхідний був для підготовки зустрічної позовної заяви, зустрічної позовної заяви із зменшенням розміру позовних вимог, а також і для збору доказів; те, що адвокат Федірко В.С. не брав участі у судових засіданнях по справі; ціну позову, і вважає, що вказаний розмір повинен становити 3000 гривень. Стягуючи з [PERSON] в користь [PERSON] 3000 гривень витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд приймає до уваги: розрахунок суми судових витрат (а.с.234); детальний опис виконаних робіт/ наданих послуг адвокатом (а.с.235); акт здачі-приймання виконаних робіт/наданих послуг адвокатом по договору від 05.07.2019 року про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2020 року (а.с.236), договір про надання правової допомоги від 05 липня 2019 року та додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 05 липня 2019 року (а.с.237-238); довідку від 02.10.2020 року, що видана адвокатом Федірком В.С. про те, що [PERSON] дійсно оплатив адвокату [PERSON] по договору про надання правничої допомоги від 05.07.2019 року 6000 гривень (а.с.239). При цьому, суд не приймає до уваги твердження представника позивача-відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] не було подано до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат разом з першими заявами по суті спору, оскільки вказане твердження спростовується попереднім розрахунком суми судових витрат, який було подано [PERSON] разом із зустрічною позовною заявою (а.с.72). Суд також вважає за необхідне відмовити [PERSON] у стягненні з [PERSON] 1305,77грн. сплаченого судового збору, оскільки вказане питання було вирішено судом при постановленні рішення суду від 01 жовтня 2020 року. Задовольняючи частково заяву представника позивача-відповідача [PERSON] та визначаючи розмір судових витрат, пов`язаних з наданням [PERSON] професійної правничої допомоги, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд враховує: невелику складність справи; невеликий обсяг надання правничої допомоги, який необхідний був для підготовки позовної заяви та відповіді на відзив, в тому числі і для збору доказів; невелику та неспівмірну із заявленими витратами на правничу допомогу ціну позову, і вважає, що вказаний розмір повинен становити 6000 гривень. Стягуючи з [PERSON] в користь [PERSON] 6000 гривень витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, суд приймає до уваги: копію договору про надання правової допомоги від 26 лютого 2019 року (а.с.244-246); копії додаткових угод до договору про надання правової допомоги від 31 грудня 2019 року, від 15 квітня 2019 року, від 27 серпня 2019 року (а.с.247-249); акт про надання - отримання послуг від 02 жовтня 2020 року (а.с.250-251); копію рахунку про оплату адвокатських послуг в розмірі 20500 гривень (а.с.252). При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача-позивача [PERSON] про те, що договір про надання правничої допомоги від 26.02.2019 року, на який посилається представник [PERSON] , є неукладеним, так як в ньому та в додаткових угодах від 15.04.2019 року, 27.08.2019 року та 31.12.2019 року не визначено істотних умов для цього договору, таких як «підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення», оскільки це твердження не знайшло свого підтвердження зібраними матеріалами, в тому числі і вищевказаними письмовими документами. На підставі вищевикладеного та, враховуючи встановлений ст.12\~ЦПК України принцип змагальності сторін, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі №598/873/19, яким вирішити питання про судові витрати, та: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, відмовивши сторонам у задоволенні решти вимог щодо стягнення судових витрат. На підставі наведенного та

Outcome: approved