Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду вказано, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], право власності на яке підтверджується рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2006 року. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на спадщину, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом так як спадкоємцем не був наданий правовстановлюючий документ на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім того, у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, було помилково зазначено тип об'єкту - домоволодіння, замість - житлового будинку. Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину - житловий будинок, через відсутність умов для отримання права на спадкове майно через нотаріальну контору, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], мати позивача [PERSON] (а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], її матір'ю записана - [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2006 року, визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], а саме: житловий будинок, розташований по [ADDRESS] - за [PERSON]. Рішення набрало законної сили 24.12.2006 року (а.с. 8). 15 листопада 2017 року державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Трипольською К.К. позивачу [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] його матері - [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], з таких підстав: що спадкоємцем [PERSON] не був наданий правовстановлюючий документ на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» 26 грудня 2006 року, тип об'єкту: домоволодіння, адреса об'єкта: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 09.11.2017 року № 1214, що дійсно при реєстрації права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.12.2006 року, номер витягу 13055614, допущена помилка, а саме: помилково вказано тип об'єкта - домоволодіння. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, даний об'єкт нерухомості значиться як житловий будинок (а.с. 11). Згідно довідки КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 01.12.2017 року № 1323, інвентаризаційна вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], станом на 01.12.2017 року становить 56890 грн. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у зв'язку з відсутністю оригінала свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, а також за відсутності реєстрації спадкового майна, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, була допущена помилка, а саме: помилково вказано тип об'єкта - домоволодіння, замість - житлового будинку. Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюстом України №7/5 від 07.02.2002 року визначено, що одним із документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на нерухоме майно, є рішення суду про визнання права власності. Враховуючи, що до позивача [PERSON] в порядку спадкування перейшло право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], яку позивач не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, та помилки у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. З наявних матеріалів в справі судом встановлено вчинення позивачем дій, спрямованих на прийняття спадкового майна, а саме звернення до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що житловий будинок на праві власності дійсно належить спадкодавцю [PERSON], а позивач [PERSON] будучі спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], належним чином прийняв спадщину після її смерті. Позивач [PERSON] оформити своє право на спадщину не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та помилки у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved