Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. Позовну заяву мотивує тим, що 30 червня 2020 року між ЗОКС «Бескид» та [PERSON] було укладено кредитний договір №96-20, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 18200,00 гривень із розрахунку 38 % річних від суми залишку кредиту строком на сорок вісім місяців до 30 червня 2024 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором, між ЗОКС «Бескид» та [PERSON] був укладений договір поруки №96-20/А від 30.06.2020 року, за яким остання зобов`язалася солідарно з [PERSON] відповідати за виконання свого обов`язку, згідно умов кредитного договору. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надав кошти відповідачу, проте відповідачі свої зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитними коштами не виконали. Станом на 30.06.2021 року мають заборгованість в розмірі 20932 грн. 64 коп. Крім того, просить стягнути передбачений п.11 п.п 3 договору штраф в розмірі 9100,00 грн. Відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подано. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. В судове засідання 14.12.2021 року: представник позивача [PERSON] , не з`явилася, при цьому, подала заяву, згідно якої просила проводити розгляд даної справи без її участі, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. відповідачі не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності та відзиву не подали. Будь яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе постановити заочне рішення . Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 30.06.2020 року між Закарпатською обласною кредитною спілкою «Бескид» та відповідачем було укладено кредитний договір №96-20, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит Позичальнику у сумі 18 200 (вісімнадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом; Згідно п.1.2. договору цей договір укладено строком на 48 місяців, що діє з 30 червня 2020 до 30 червня 2024 року; Згідно п.3.1 договору Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 38% річних. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом. Згідно п.4.1 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.6.4 договору у разі затримання Позичальником сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій, або усній формі повідомити Позичальника про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійсненні. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 18200,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.06.2020 року. Також встановлено, що 30.06.2020 року між Закарпатською обласною кредитною спідкою «Бескид» та [PERSON] був укладений договір поруки № 96-20/А від 30.06.2020 року. Згідно п.3.1 Договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку, якщо позичальник не виконує або не належним чином виконує свої грошові зобов`язання згідно кредитного договору. Згідно п.3.2 Договору поруки Поручитель та Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Поручитель відповідає по зобов`язаннях Позичальника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, виплату відсотків за його користування, сплату додаткових відсотків. Згідно п.4.2 Договору поруки якщо Поручитель протягом 14 днів з дня одержання від Кредитора повідомлення, не виконає своє зобов`язання, то він відповідає в повному обсязі згідно ст.553-559 Цивільного кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи, за період з 30.06.2020 року по 30.06.2021 року [PERSON] сплатила суму - 3800,00 грн.. Станом на 30.06.2021 року заборгованість становить 20932,64 грн., з яких: 16789,90- заборгованість за кредитом та 4142,74 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості прийшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що відповідач підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомилась і згідна з умовами кредитного договору та графіком повернення кредиту та сплати зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У п.п. 6 п.7.1 Договору передбачено, що у випадку звернення Кредитодавця до суду у зв`язку з виникненням заборгованості, повним, частковим невиконанням зобов`язання по договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі та порядку передбаченому у п. 11.3 Договору (при цьому сукупна сума штрафу не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за договором п п.3 п.11.3 договору). Враховуючи наведене, з відповідачів слід стягнути штраф, який згідно п п 3 п. 11.3 становить 50% від суми залишку заборгованості за кредитом та нарахованих, але несплачених відсотків, а саме 16789,90 грн. * 50% = 10466,32 грн. При цьому, оскільки сукупна сума штрафу нарахована за порушення зобов`язань Позичальником, не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за даним договором, тому сума штрафу яка підлягає стягненню з відповідачів становить 9100,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частинами 1, 2 ст.554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, та те, що позичальник та поручитель у добровільному порядку не виконують свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки відповідно, та не сплачують заборгованість, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Бескид» заборгованість за кредитним договором № 96-20 від 30 червня 2020 року в розмірі 30032,64 грн., з яких 16789,90 - заборгованість за кредитом та 4124,74 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом та 9100,00 грн. штраф. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь ЗОКС «Бескид» понесені судові витрати в сумі 2270,00 грн. по сплаті судового збору, по 1135,00 грн. з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved