Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Шевченківського ВДВС\~м.\~Харків ГТУЮ\~у Харківській\~області, [PERSON] про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що перебував у шлюбі із [PERSON] , з якою у позивача є спільний син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] стягнула з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, які він їй сплачував. У зв`язку з матеріальними труднощами у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів і 14.10.2002 року було накладено арешт на ј частину квартири [ADDRESS] . До виповнення сину 18 років він повністю погасив заборгованість, по що свідчить розписка [PERSON] . Наразі виникла необхідність у розпорядженні квартирою, однак ДВС Шевченківського району м. Харкова вказали, що відкритих виконавчих проваджень відносно [PERSON] не має, тому необхідно звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідач надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання\~\~ всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною першої статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Встановлено, що постановою державного виконавця від 14.10.2002 року накладено арешт на майно належне [PERSON] , а саме у розмірі ј частину квартири [ADDRESS] . Позивач звертався до Шевченківського ВДВС з заявою про скасування постанови про арешт майна боржника, на що отримав відмову, мотивовану тим, що станом на момент звернення відкритих виконавчих провадження відносно нього не має. Відсутність заборгованості по виконавчому провадженні також підтверджується розпискою [PERSON] , яка вказала, що існуючу заборгованість по аліментам [PERSON] погасив в повному обсязі. Відповідно до положень ст.ст.317,319.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (ст. З Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року). Наявність обтяження на об`єкт нерухомості позбавляє права позивача розпорядитись належним йому нерухомим майном, суд вважає, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved