Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку №76 з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Г.Яруша у с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, а саме: житловий будинок «А-1» загальна площа 134,1кв.м, житлову 75.1кв.м, допоміжну 59,0кв.м, хлів з літньою кухнею «Б», погріб «б», хлів «В», огорожу 1; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2461га, розташованої на території Требуховецької сільської ради в с. Требухівці, вул. Г.Яруша,76 Летичівського району Хмельницької області і призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки 6823085800:01:004:0051. Вимоги обґрунтовує тим, що в період шлюбу ними отримано земельну ділянку в розмірі 0,25га для будівництва житлового будинку та господарських споруд, де згодом було їх зведено. 14.04.2009року шлюб між ними розірвано, а 05.12.2006року на спірне нерухоме майно [PERSON] отримав свідоцтво про право власності однак, не визнає за нею на нього право власності. В судовому засіданні сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивачка вимоги підтримала, відповідача проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для дотого підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить закону або порушує права особи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 368 ч. 3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружинні та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до положень статей 81, 116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.11.1982 року по 14.04.2009р.. Із технічного паспорту на житловий будинок по вул. Гр. [PERSON],76, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, акту прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку індивідуального забудовника вбачається, що будинок № 76 по вул. Г. Яруша в с. Требухівці, записаний на [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності САВ № 427212 від 05.12.2006року і спірне будинковолодіння побудоване в період шлюбу сторін. Державним актом на право власності на земельну дялянку ЯИ № 196178 від 20.11.2009року підтверджується, що на підставі рішення сесії Требуховецької сільської ради № 3 від 10.07.2009 року [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах згідно з планом виділена земельна ділянка розташована в с. Требухівці, вул. Яруша,76, розміром 0,2461га. Згідно витягу технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2015року з урахуванням коофіцієнта індексації 3,997 та 1,756 становить 59811,28грн. Отже, встановлене дає підстави зробити висновок, що спірні будинковолодіння та змельньна ділянка нажиті стронами у період шлюбу і є підстави для прийняття визнання позову відповідачем та визнати за [PERSON] право власності, на 1/2 частину житлового будинку №76 з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами по вул. Г.Яруша у с. Требухівці Летичівського району Хмельницької області, а саме: житловий будинок «А-1» загальна площа 134,1кв.м, житлову 75.1кв.м, допоміжну 59,0кв.м, хлів з літньою кухнею «Б», погріб «б», хлів «В», огорожу 1; на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2461га, розташованої на території Требуховецької сільської ради в с. Требухівці, вул. Г.Яруша,76 Летичівського району Хмельницької області і призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки 6823085800:01:004:0051.

Outcome: approved