Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

В позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам, які стягувались на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], до досягнення дитиною повноліття, що утворилась по виконавчому листу за період виконання рішення, згідно довідки державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС України в Київській області від 8.02.2017р. за період з червня 2008 по квітень 2014 року - в сумі 55557,49грн. Позовні вимоги вмотивувала тим, що протягом виконання рішення суду про стягнення аліментів, боржник неповністю їх сплачував, допускав прострочення і неплатежі, і станом на день досягнення дитиною повноліття заборгованість по аліментам склала вказану суму, на даний час виконавче провадження вже закінчене по досягненню дитиною повноліття, але до даного часу відповідач заборгованість не виплатив. Раніше не зверталась до суду з даним позовом, сподіваючись на добровільне виконання відповідачем своїх зобовязань перед дитиною, а також у звязку з онкологічним захворюванням. Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що аліменти виплачував, і заборгованості по його підрахункам станом на день досягнення дитиною повноліття не було. З приводу сплати аліментів пояснив, що він мав постійне місце роботи, але виконавчий лист до підприємства не надходив, він сплачував аліменти з зарплати сам, періодично звірявся з виконавцем з приводу нарахованих аліментів, але оскільки не думав, що до нього позивачка предявлятиме дані вимоги, то за збігом великого проміжку часу дані довідки не зберіг. Разом з тим, відповідач не заперечував, що після звільнення з роботи з січня 2012 року певний час аліменти не платив через майновий стан, але протягом вказаного часу витрачався на дитину, яка з його батьками їздила за кордон, якій він купував речі. Тому вважає, що позивачка пропустила строк звернення до суду, і відсутні підстави для стягнення з нього даної заборгованості. Вважає, у даному випадку позивачка повинна предявляти претензії не до нього, а до державного виконавця з приводу виконання рішення; безпосередньо до нього у виконавця претензій не було. Не згоден з довідкою про розрахунок заборгованості в цілому. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], 18.04.1996р.н., її батьками є позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] Згідно даним паспорту і свідоцтву про зміну імені від 26.06.2012р., [PERSON] змінила імя на [PERSON]. Згідно даним паспорту відповідача, він змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Той факт, що саме він є батьком [PERSON] [PERSON] ([PERSON]), і що саме він вказаний боржником у виконавчому листі, - відповідач не заперечує. Згідно довідки з місця проживання та даним паспортів, - позивачка і дочка [PERSON] проживають за одною адресою, відповідач проживає окремо. Дані обставини ним не оспорюються. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 17.03.1997р. були стягнуті аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], 18.04.1996р.н., у розмірі 1\\4 частини зарплати і інших доходів до повноліття дитини. На підставі даного рішення видано виконавчий лист. Згідно записів у виконавчому листі в графі відомості про виконання, - є відомості про роботу боржника: національний медичний університет, по 5.12.2003р. ТОВ «Центр медіа ініціатив», по 8.08.2005р. ТОВ «Фенікс?», останній запис «закінчено 25.07.2014р., підстава п.6 ч.1 ст.49, заборгованість станом на 18.04.2014р. складає 55557,49грн., виконавець [PERSON], печатка Броварського ВДВС. Постановою державного виконавця ВДВС Броварського МРУЮ від 25.07.2014р. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-246, виданого 17.03.1997р., підстава: закінчився передбачений законом строк для даного виду стягнення, тобто повноліття. Заборгованість станом на 18.04.2014р. складає 55557,49грн., виконавець [PERSON] Згідно довідки державного виконавця Марченко Я.В. від 08.02.2017р. № 33402, - у відділі ДВС перебував на виконанні виконавчий лист (наведений вище), нараховані аліменти за період з червня 2008 року по квітень 2014 року всього 104902,70грн. (в довідці розписані нарахування помісячно), сплачено у вказаний період всього 49345,21грн. (в довідці розписані оплати помісячно), заборгованість станом на 18.04.2014р. складає 55557,49грн. Згідно пенсійного посвідчення позивачки, виданого 12.01.2017р., виписного епікризу, витягу з амбулаторної карти, - позивачка є інвалідом 2 групи довічно. Згідно ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.4 ст. 194 СК України - заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому\~статтею 199\~цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч.1 ст.195 СК - Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Ч. 2 - Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Згідно ч.3ст.195 СК - розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ст.197 СК - з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Ч. 2 - за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» - порядок стягнення аліментів визначається законом; ч. 2 - За наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Згідно ч.3 ст.71 Закону - визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. Згідно ч.4ст.71 закону - виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, зокрема, п. 5) у разі закінчення виконавчого провадження. Згідно ч.8 ст.71 закону - спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону в редакції №668-У від 20.02.2007р., що діяв станом на час сплати аліментів та обрахування заборгованості, - розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Згідно ч. 3. - розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно ч..4 - державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок , зокрема, у разі закінчення виконавчого провадження; згідно ч.9 - спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно ст.257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.261 ЦК - п еребіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. згідно ч. 4.- у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття. Згідно ч. 5 - за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ч.4 ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.5 - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позов подано до суду 24.03.2017р., тобто строк позовної давності предявлення вимоги про стягнення заборгованості позивачем не пропущено, тому позов розглядається по суті і підстав для відмови у позові у звязку з пропуском строку позовної давності у даному випадку нема. З аналізу норм закону, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку: Дані про наявну заборгованість зазначені у виконавчому листі при закінченні виконавчого провадження по досягненню дитиною, на яку стягувались аліменти, повноліття. Сума, зазначена у виконавчому листі, відповідає сумі, зазначеній у довідці розрахунку про заборгованість. Розрахунок складений у відповідності до повноважень державного виконавця, у відповідності до вимог закону про виконавче провадження і Сімейного кодексу України. Даний розрахунок не був оспорений відповідачем у спосіб, визначений законом ні окремо, ні шляхом подання зустрічного позову у даній справі. Тому суд не вбачає підстав для піддавання даного розрахунку сумніву в частині нарахованих до сплати аліментів, - які нараховувались, зокрема, до січня 2012р., - виходячи з заробітної плати відповідача за місцем його роботи. Суд вірить відповідачу у тому, що розмір аліментів визначався за довідками про зарплату, які він періодично приносив до виконавця з метою контролю правильності виплати аліментів. Також суд не вбачає підстав не вірити зазначеним у довідці відомостям про сплату аліментів. Як видно з довідки, відповідач спочатку аліменти сплачував, з березня 2011р. аліменти не платив до квітня 2012 року, в квітні 2012р. сплатив частину заборгованості, що виникла на той час, після чого знову аліменти не платив до серпня 2012р., в серпні 2012р. сплатив аліменти лише за два місяці, після чого аліменти до квітня 2014р. (виповнення дитиною 18років) взагалі не платив. Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що в даному розрахунку не вказано (не враховано) певні платежі або, що він сплатив аліментів більше, ніж зазначено у довідці; чи що він заборгованість по аліментам погасив у інший можливий і передбачений законом спосіб (натурою, цінним майном, тощо). При таких обставинах суд вважає, що позивач довів наявність у відповідача заборгованості по аліментам, а відповідач даної обставини не спростував і не довів відсутності такої заборгованості. Тому дана сума заборгованості по аліментам підлягає стягненню. Позов в цій частині обґрунтований і підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає необхідним вказану суму заборгованості зменшити на суму, нараховану як аліменти у січні 2012 року в сумі 10413,75грн., виходячи з наступного: Як видно з довідки, сума аліментів за вказаний місяць явно і суттєво вирізняється від інших сум аліментів у вказаний період роботи відповідача в одній установі. Як пояснив відповідач, даною сумою є вихідна допомога при звільненні, коли він був звільнений з роботи за скороченням. Згідно ст.73 Закону «Про виконавче провадження» в редакції закону в редакції №668-У від 20.02.2007р., що діяла станом на той час, - стягнення не може бути звернено на такі виплати: п.1) вихідну допомогу, яка виплачується у разі звільнення працівника. Тому відсутні підстави для стягнення аліментів з даної суми вихідної допомоги, і загальний розмір заборгованості повинен бути зменшений на вказану суму. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість по аліментам за період станом на квітень 2014року, в сумі: 55557,49грн. мінус 10413,75грн. = 45143,74грн. Позивачка є інвалідом і звільнена від сплати судового збору. Враховуючи, що позов частково задовольняється, то відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі, передбаченому в Законі «Про судовий збір», виходячи з ціни задоволеного позову, ставки 1% , але не менше 640грн.

Outcome: partial