Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В серпні 2015 року позивачі - [PERSON] і [PERSON] звернулись з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що після смерті батька [PERSON], який помер 04 березня 2014 року відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: с. Сапетня, вул. Бузька, 23-а, Миколаївського району Миколаївської області. Вони звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки правовстановлюючий документ на спадковий будинок не зареєстровано згідно з чинним законодавством. Крім того, виявлено розбіжності в написанні прізвища померлого вказаного в свідоцтві про смерть та вказаного в договорі дарування. Під час розгляду справи позивачі подали заяву про збільшення позовних вимог, в якому також просили встановити факт належності померлому [PERSON] договору дарування житлового будинку №23-а по вул. Бузькій в с. Сапетня Миколаївського району Миколаївської області від від 08 січня 1982 року, посвідченого секретарем Ольшанської селищної ради миколаївського району Миколаївської області, посилаючись на те, що в договорі дарування, який виготовлено російською мовою помилково зазначено прізвище померлого, а саме замість правильного «Принько», помилково зазначено «Пренько». Представник позивачів, позивачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали заяву про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - батько позивачів помер 04 березня 2014 року. Факт того, що померлий був батьком позивачів підтверджується свідоцтвом про народження останніх. Постановою від 23 вересня 2014 року державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, після смерті батька [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ на спадковий будинок не зареєстровано згідно з чинним законодавством. Крім того, виявлено розбіжності в написанні прізвища померлого вказаного в свідоцтві про смерть та вказаного в договорі дарування. З копії спадкової справи № 118/2015, яка була відкрита після смерті [PERSON], померлого 04 березня 2014 року вбачається, що спадкоємцями померлого є його дружина відповідачка по справі [PERSON] та сини померлого позивачі по справі [PERSON] і [PERSON], які подали заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Крім того відповідачка [PERSON] також подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадшини після смерті чоловіка [PERSON] та відмовилася від свого права на ? частку спадкового майна як дружина померлого. Відповідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі та відповідачка є спадкоємцями першої черги. Інші спадкоємці відповідно до матеріалів спадкової справи відсутні. Відповідно до вимог ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. На підтвердження права власності на спадкове майно позивачами надано договір дарування від 08 січня 1982 року, за яким [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок за адресою: с. Сапетня, вул. Бузька 23-а, Миколаївського району Миколаївської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 10 грудня 2015 року за даними погосподарсьої книги та на підставі договору дарування від 08 січня 1982 року, власником житлового будинку №23-а в с. Сапетня , по вул. Бузькій, Миколаївського району Миколаївської області, особовий рахунок №0414-1 є [PERSON]. Отже, в судовому засіданні встановлено, що під час виготовлення договору дарування відповідальною особою було допущено помилку в написанні прізвища померлого, а саме замість правильного «Принько», помилково зазначено «Пренько». Відповідно до вимог ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути також і визнання права. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та копії спадкової справи відповідачка [PERSON] заяви про відмову від прийняття спадщини нотаріусу не подавала, отже вона вважається такою, що прийняла спадщину, а тому не може відмовитися від прийняття спадщини, оскільки вона пропустила строк для подачі такої заяви. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме за позивачами та відповідачкою слід визнати право власності на спадкове майно по 1/3 частки за кожним.

Outcome: approved