Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В серпні 2009 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі- продажу житлового будинку [ADDRESS], який був укладений між нею та відповідачкою , та нотаріально посвідчений 19.10.2006 року Другою державною синельниківською нотаріальною конторою, записаний в реєстрі № 2-1162. В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що відповідачка, яка є її онукою, скориставшись її віком та станом здоров'я ввела її в оману, та переоформила на себе належний позивачці житловий будинок. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №2-74/11 від 25.10.2011 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені - договір купівлі- продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], який був укладений 19.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 2-1162 , та посвідчений державним нотаріусом Другої державної синельниківської нотаріальної контори був визнаний недійсним на тих підставах, що в момент вчинення правочину [PERSON] не розуміла значення своїх дій , та не керувала ними. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2012 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін, а апеляційна скарга [PERSON] - без задоволення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.07.2012 р. рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2011 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2012 року були скасовані , та справа передана на новий судовий розгляд до суду першої інстанції на тих підставах, що суд вийшов за межі позовних вимог і застосував норму права, яка не підлягала застосуванню. Після скасування рішення суду першої інстанції від 25.10.2011 року та ухвали апеляційного суду від 16.02.2012 року справа, з 20.08.2012 року, перебувала в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 19.09.2012 року до суду надійшла уточнена, в порядку ст.31 ЦПК України, позовна заява [PERSON] Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.08.2013 року провадження у справі було зупинено у зв'язку з тим, що [INFO] позивачка [PERSON] померла, і виникла необхідність залучити до участі у справі її правонаступника . 04.02.2014 року [PERSON] була подана заява до суду про визнання її правонаступником та залучення до участі у справі у якості позивача. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2014 року, на підставі заяви [PERSON], провадження у справі було відновлено . 06.05.2014 року , до початку судового розгляду до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] , в якій позивачка просила визнати недійсним правочин, укладений 19.10.2006 року між її матір'ю [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , та просила суд припинити право власності відповідачки [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS], у зв'язку з визнанням правочину , на підставі якого виникло право власності - недійсним. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Зазначена обставина підтверджується документами, які надані до матеріалів справи, в тому числі і рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4730/4-ц за заявою [PERSON], яке позивачка надала до матеріалів справи. Зазначеним рішенням був встановлений факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] ,[INFO] , є донькою [PERSON], померлої [INFO]. Відповідачка [PERSON], якийсь час проживала разом з [PERSON] В середині серпня 2009 року від [PERSON] [PERSON] стало відомо, що будинок по [ADDRESS] вже належить відповідачці. В цей час стало відомо, що [PERSON] нібито продала свій будинок [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за № 2-1162 від 19.10.2006 року; на цей час зазначене домоволодіння зареєстроване Синельниківським БТІ на праві власності № витягу 13606207, реєстраційний № 16128932 від 17.02.2007 року за [PERSON]. З цього приводу [PERSON] 31.08.2009 року звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі- продажу недійсним В ході судового розгляду судом була призначена додаткова судово- психіатрична експертиза. Згідно з актом № 79 від 04.07.2011 року судово- психіатричною експертною комісією були зроблені висновки про те, що станом на 19.10.2006 року ( на момент укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу домоволодіння) [PERSON] мала ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції; за своїм психічним станом у той час [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. З 2009 року, до моменту своєї смерті , [PERSON] проживала разом з позивачкою за однією адресою в [ADDRESS] , і позивачка доглядала за хворою матір'ю до моменту її смерті; в судовому порядку [PERSON] недієздатною не визнавалась. 29.09.2011 року позовні вимоги [PERSON] були уточнені і окрім визнання недійсним договору купівлі- продажу домоволодіння від 19.10.2006 року на тих підставах, що вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними - позивачка просила зобов'язати КП « Синельниківське МБТІ» скасувати державну реєстрацію договору купівлі- продажу житлового будинку , здійснену КП « Синельниківське МБТІ» . Зазначена обставина підтверджується журналом судового засідання від 29.09.2011 року ( а.с.162). Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2011 року в прийнятті уточненої позовної заяви було відмовлено повністю. З урахуванням того, що такі підстави недійсності правочину сталі відомі [PERSON] лише в липні 2011 року, тобто після отримання висновків експертної психіатричної комісії- позивачка вважає, що з цього часу , відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України починається перебіг строку позовної давності , встановлений ст.257 ЦК України. У зв'язку з викладеними обставинами позивачка , 06.05.2014 року , до початку судового розгляду уточнила позовні вимоги та їх правові підстави. В уточненій позовній заяві зазначено, що оскільки [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], 1931 року народження, то позивачка є правонаступником прав та обов'язків [PERSON] в цивільній справі за позовом [PERSON] ,1931 року народження до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі- продажу домоволодіння [ADDRESS]. Спірне домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано на праві власності за відповідачкою [PERSON] КП « Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 17.02.2007 року № витягу 136207 , реєстраційний № 16128932 на підставі договору купівлі- продажу ВЕВ № 973338 р.2-1162 від 19.10.2006 р. оформленого Другою державною синельниківською нотаріальною конторою ; реєстрація права власності на спірне домоволодіння за відповідачкою [PERSON] буде перешкоджати позивачці [PERSON] в оформлені спадкових справ після померлої матері [PERSON]. Позивачка зазначила, що у зв'язку з викладеними обставинами- необхідно припинити право власності відповідачки на спірне нерухоме майно на підставі рішення суду. В судове засідання 16.06.2014 року позивачка не з'явилась, направила до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі , просила їх задовольнити , та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, поштові відправлення, які направлялися за адресою [ADDRESS], яка була зазначена в позовних заявах, апеляційній скарзі , поясненнях суду, касаційній скарзі від імені відповідачки [PERSON] ( т.1 а.с.189,192-194,195, 196-198, 211-214, ) повернулися до суду з відміткою поштового відділення « за даною адресою не проживає». Згідно зі ст.77 ЦПК України- сторони, та інші особи , які беруть участь у справі , зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місяця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою , навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Для забезпечення своєчасного розгляду справи виклик відповідачки в судове засідання був здійснений через публікацію в газеті «Вісті Придніпров'я» від 12.06.2014 року №43-44(1536-1537), що підтверджується оголошенням в газеті. Отже відповідачка, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України- вважається належним чином повідомленою про час та місце судового засідання. Третя особа- Друга державна синельниківська нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Направила на адресу суду лист, в якому просила провести судовий розгляд за відсутності її представника. Третя особа- відділ реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до положень ч.4 ст.169 ЦПК України судом було ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Як встановлено судом, що підтверджується матеріалами справи [PERSON] була власником житлового будинку [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , виданого 10.07.2002 року державним нотаріусом Другої державної синельниківської нотаріальної контори , зареєстрований в реєстрі за №552. ( т.1 а.с7) після смерті [PERSON], який помер [INFO]. 19.10.2006 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі- продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в реєстрі № 2-1162 , та посвідчений державним нотаріусом Другої державної синельниківської нотаріальної контори ( т.1 а.с.37-38 , т.2 а. с.61-72). На підставі договору купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за № 2-1162 від 19.10.2006 року, зазначене домоволодіння було зареєстроване Синельниківським БТІ на праві власності за [PERSON] , № витягу 13606207, реєстраційний № 16128932 від 17.02.2007 року ( т.1 а.с.35-36). Станом на момент укладення угоди, 19.10.2006 року [PERSON], виповнилося 75 років і вона хворіла рядом хронічних захворювань, що підтверджується довідкою Іларіонівської міської лікарні ( т.1 а.с.50). Відповідно до наданої суду довідки ( т.1 а.с.50) [PERSON] в період з 06.01.2006 року по 20.01.2006 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Іларіонівській міській лікарні , в тому числі з приводу ішемічної хвороби серця; ; кардіосклероз атеросклеротичний; гіпертонічна хвороба ; хронічний пієлонефрит; хронічний бронхіт. З 15.04.2009 року по 30.04.2009 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Іларіонівській міській лікарні з діагнозом вторинна дисциркуляторна енцефалопатія на фоні церебрального атеросклерозу ; гіпертонічна хвороба; ішемічна хвороба серця; кардіосклероз атеросклеротичний; гіпертонічна хвороба; камінь у нирці. Вік [PERSON] та стан її здоров'я стали підставами для призначення у справі прижиттєвої судово- психіатричної експертизи. Згідно з актом № 79 від 04.07.2011 року судово- психіатричною експертною комісією були зроблені висновки про те, що станом на 19.10.2006 року ( на момент укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу домоволодіння) [PERSON] мала ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції; за своїм психічним станом у той час [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними ( т.1 а.с.154-157). Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що на момент вчинення правочину [PERSON] внаслідок свого стану психічного здоров'я - не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто невиконання вимог ст. 203 ЦК України до вимог правочину , відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України - є підставою недійсності правочину. Однією із умов дійсності угоди - є волевиявлення учасника правочину , яке повинно відповідати його внутрішній волі. Відповідно до вимог ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи , а в разі її смерті - за позовом інших осіб , чиї цивільні права або інтереси порушені. З урахуванням встановлених судом обставин, та доказів , які підтверджують ці обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі- продажу житлового будинку [ADDRESS], укладеного 19.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON] на підставі ст..225 ЦК України - знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги те, що обставини якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги сталі відомі в 2011 році після проведення амбулаторної судово- психіатричної експертизи відносно [PERSON] яка проводилась 04.07.2011 року. 29 вересня 2011 року [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, зазначивши, що вона змінює підстави позову, але суд відмовив у прийнятті уточненої позовної заяви у зв'язку з тим, що був розпочатий судовий розгляд і правом уточнення предмету або підстав позову позивач може скористатися лише до початку судового розгляду. Після скасування рішення суду першої інстанції від 25.10.2011 р. та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.02.2012 р., надходження справи до провадження Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області , 19 вересня 2012 року [PERSON] знову подала до суду уточнену позовну заяву , яка за змістом є тотожною з уточненою позовною заявою, яка подавалася [PERSON] 29.09.2011 р. Уточнена позовна заява, яка надійшла до суду 06.05.2014 року не змінює предмет та підстави позову в частині визнання недійсною угоди , а уточнює позовні вимоги [PERSON] в частині припинення права власності відповідачки [PERSON] на спірне нерухоме майно. Суд приймає до уваги доводи позивачки [PERSON] стосовно підстав недійсності правочину , як правочин вчинений особою яка не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, що сталі відомі [PERSON] та [PERSON] лише в липні 2011 року, тобто після отримання висновків судово- психіатричної експертизи. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] 29.09.2011 року подавала уточнену позовну заяву ( т.1а.с162) , яка повторно була подана до суду 19.09.2012 року - суд приходить до висновку , що строк на звернення до суду з позовом про захист порушеного права на підставах, передбачених ст..225 ЦК України , відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України , ст.257 ЦК України - [PERSON] не був пропущений. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про припинення права власності відповідачки [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] суд враховує те, що ці позовні вимоги є похідними від позовних вимог про визнання недійсним правочину , укладеного між [PERSON] та [PERSON] 19.10.2006 року . Суд вважає, що ці позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах: Позивачка [PERSON] є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO] ( т.2 а.с.89). Зазначена обставина підтверджується документами, які надані до матеріалів справи ( т.2 а.с.94-107), в тому числі і рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/4730/4-ц за заявою [PERSON], яке надано до справи. Зазначеним рішенням був встановлений факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] ,[INFO] , є донькою [PERSON], померлої [INFO]. Таким чином, з урахуванням норми ст..225 ЦК України, суд приходить до висновку, що право позивачки [PERSON] порушено і підлягає захисту в судовому порядку , оскільки вона є спадкоємцем після смерті матері [PERSON], 1931 року народження, і виступає правонаступником її прав та обов'язків в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі- продажу домоволодіння [ADDRESS] житлового будинку. Матеріалами справи підтверджується те , що житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на праві власності за відповідачкою [PERSON] КП « Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 17.02.2007 року № витягу 136207 , реєстраційний № 16128932 на підставі договору купівлі- продажу ВЕВ № 973338 р.2-1162 від 19.10.2006 р. оформленого Другою державною синельниківською нотаріальною конторою ( т.1 а.с.35-36). Реєстрація права власності на спірне домоволодіння за відповідачкою [PERSON] буде перешкоджати позивачці [PERSON] в оформлені спадкових справ після померлої [INFO] матері [PERSON] Відповідно до ст.19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. зі змінами - державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, поданих органу державної реєстрації разом з заявою, в тому числі на підставі рішень суду, що набрали законної сили. Статтею 346 ЦК України встановлено, що право власності може бути припинено в інших випадках, встановлених законом. В ході судового розгляду судом встановлено, що договір купівлі- продажу житлового будинку [ADDRESS] від 19.10.2006 р., посвідченого Другою державною синельниківською нотаріальною конторою р.2-1162 - є недійсним правочином. Способи захисту цивільного права передбачені ст.16 ЦК України. Суд вважає, що позивачкою [PERSON] обраний спосіб захисту, передбачений законом і захистити порушене право, з урахуванням заявлених позовних вимог, необхідно з застосуванням норми ст.346 ЦК України, шляхом припинення права власності відповідачки , яке виникло на підставі договору, визнаного судом недійсним. Таким чином, для відновлення порушеного права власності , та захисту законного інтересу позивачки [PERSON], необхідно припинити право власності відповідачки [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS], яке виникло на підставі договору купівлі- продажу від 19.10.2006 р. , нотаріально посвідченого Другою державною синельниківською нотаріальною конторою р.2-1162. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] у сумі 562 грн.74 коп. Зазначена сума складається із судових витрат, які були присуджені на користь [PERSON] на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2011 року в розмірі 312 грн.54 коп.- рішення в цій частині не було виконано у зв'язку з його скасуванням на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 18.07.2012 року , та виконавчий лист повернутий без виконання ; та витрат на публікацію повідомлення в газеті « Вісті Придніпров'я» у розмірі 250 грн.20 коп., а всього підлягає стягненню на користь позивача судових витрат 562 грн.74 коп. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. за подання [PERSON] уточненої позовної заяви від 19.09.2012 року підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки відбулося збільшення позовних вимог, а судовий збір позивачем при подачі уточненого позову оплачений не був. На підставі викладеного,

Outcome: approved