Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В серпні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, зазначивши, що 12.11.2013 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір №б/н про надання кредиту в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, відповідачка зобов'язалася здійснювати погашення кредиту та процентів та дала свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та іншими банківськими нормативними актами, складає між нею та банком відповідний Договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте, в порушення вимог чинного цивільного законодавства України та зазначених умов договору, відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 04.07.2016 року виникла заборгованість в загальному розмірі 21320,31 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки разом із відповідними судовими витрати по справі. Представник позивача до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася та, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 12.11.2013 року між банком та [PERSON], було укладено «Договір про надання банківських послуг» № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Водночас, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідачки станом на 04.07.2016 року становить 21320,31 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 1976,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 14902,87 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2950,00 грн., штраф(фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна ставка) 991,44 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність невиконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. та 300 грн. витрат на розміщення оголошення про виклик відповідача до суду в ЗМІ також підлягають стягненню із відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а також

Outcome: approved