Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом [PERSON] до Новомосковської районної державної адміністрації, Керносівської сільської ради Новомосковського району, третя особа - Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,080 га (ріллі 5,080 га), кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Керносівської сільської ради Новомосковського району, передана [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 25 липня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23349. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що при житті [PERSON] не зареєстрував у державного реєстратора право власності на нерухоме майно. Тому вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Новомосковської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила суд розгляду справи за її відсутності. Представники Керносівської сільської ради та третьої особи в судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Ухвалою суду встановлений заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом по справі встановлено факт, що [INFO] помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації смертей 11 липня 2013 року за № 4778. Згідно свідоцтва про шлюб, позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON]. (а.с. 10) Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] за вих. №342/02-14 від 10 лютого 2017 року - вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулась [PERSON], а донька - [PERSON] звернулась с заявою про відмову від належної їй частки спадкового майна на користь [PERSON]. З довідки про склад сім'ї вбачається, що позивач проживала разом з [PERSON] до дня його смерті в квартирі [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 1217-1218, 1268-1270 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 01 вересня 2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, у зв'язку з тим, що при житті [PERSON] не зареєстрував у державного реєстратора право власності на земельну ділянку площею 5,080 га (ріллі 5,080 га), кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Керносівської сільської ради Новомосковського району, в зв'язку з чим неможливо видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України - право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Як вбачається з договору про поділ спадкового майна від 26 грудня 2011 року, [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями померлого [PERSON], померлого [INFO], домовились про поділ спадкового майна, згідно якого у власність [PERSON] переходить земельна ділянка площею 5,080 га (ріллі 5,080 га), кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с.9). Таким чином, суд вважає, що [PERSON] при житті фактично вступив в управління або володіння спадковим майном - земельною ділянкою, але при житті не встиг належним чином оформити правовстановлюючі документи. Аналізуючи сукупність зазначених доказів суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості захистити свої права власника не інакше як за зверненням до суду з зазначеним позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. А тому вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] - підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved