Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що за письмовими договорами купівлі-продажу укладеними з пайщиками в 2005 році [PERSON] особисто кожному пайщику сплатила кошти за належні їм майнові паї КСП «Родіна» за корпус № 2 МТФ, що підтверджується відповідними письмовими розписками: [PERSON], свідоцтво на право на майновий пай № 837, договір купівлі-продажу (розписка) від 8 червня 2005 року, сплачено у сумі 169,59 грн.; [PERSON], свідоцтво на право на майновий пай № 838, договір купівлі-продажу (розписка) від 8 червня 2005 року, сплачено у сумі 206,47 грн.; [PERSON] свідоцтво на право на майновий пай № 833, договір купівлі-продажу(розписка) від 8 листопада 2005 року, сплачено у сумі 203,75 грн. Колишні власники майнових паїв [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримавши оплату вартості майнових паїв, передали [PERSON] у власність свої свідоцтва на право на майновий пай. 23 лютого 2017 року [PERSON] подала до [PERSON] сільської ради заяву про видачу свідоцтва про майновий пай. 27 березня 2017 року за №21-Ф отримала від [PERSON] сільської ради відповідь про відмову у видачі майнового паю в зв'язку з недоданням до заяви оригіналів свідоцтв на право на майновий пай. 25 квітня 2017 року [PERSON] подала до [PERSON] сільської ради заяву про видачу свідоцтва про майновий пай повторно з доданими оригіналами свідоцтв на право на майновий пай та завіреними секретарем ради копіями письмових розписок про отримання коштів за майновий пай. 26 травня 2017 року за №139/02-02-11-01 отримала від [PERSON] сільської ради відповідь про відмову у видачі свідоцтва на право на майновий пай з посиланням на рішення Михайлівського районного суду по справі №321/2224/13-ц від 19 квітня 2014 року за яким було відмовлено у визнанні прав власності на нерухоме майно корпус №2 МТФ. Просить суд визнати дійсними договори купівлі-продажу свідоцтв на право на право на майновий пай укладених між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], та зобовязати [PERSON] сільську раду Михайлівського району Запорізької області видати [PERSON] свідоцтва на право на майновий пай № 837, № 838, № 833, а також стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області і відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надали. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача і її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва № 833 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родина» від 19 лютого 2000 року № 2, [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді. Вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 834 грн. (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва № 837 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родина» від 19 лютого 2000 року № 2, [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді. Вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 694 грн. (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва № 838 на право на майновий пай, згідно з рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) КСП «Родина» від 19 лютого 2000 року № 2, [PERSON] має право на майновий пай у загальному пайовому фонді. Вартість майнового паю станом на 29 січня 2000 року становить 846 грн. (а.с. 15). Відповідно до розписки від 8 червня 2005 року, [PERSON], видала грошові кошти в розмірі 169,59 грн. за майновий пай (корпус № 2) на МТФ згідно свідоцтва № 837, [PERSON], який проживає в м. Первомайськ, [NUMBER] (а.с. 17). Згідно розписки від 8 червня 2005 року, [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], [NUMBER], отримав грошові кошти в розмірі 169,59 грн. за майновий пай (корпус № 2 на МТФ зі східної сторони) згідно свідоцтва № 837, від [PERSON], яка проживає: [INFO] (а.с.17). Згідно розписки від 8 червня 2005 року, [PERSON], видала грошові кошти в розмірі 203,75 грн. за майновий пай (корпус № 2) на МТФ згідно свідоцтва № 833, [PERSON], яка проживає в [INFO], [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до розписки від 8 червня 2005 року, [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], [NUMBER], отримала грошові кошти в розмірі 203,75 грн. за майновий пай (корпус № 2 на МТФ зі східної сторони) згідно свідоцтва № 833, від [PERSON], яка проживає: [INFO] (а.с.18). Відповідно до розписки від 8 червня 2005 року, [PERSON], видала грошові кошти в розмірі 206,47 грн. за майновий пай (корпус № 2) на МТФ згідно свідоцтва № 838, [PERSON], яка проживає в [INFO], [NUMBER] (а.с. 19). Згідно розписки від 8 червня 2005 року, [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], [NUMBER], отримала грошові кошти в розмірі 206,47 грн. за майновий пай (корпус № 2 на МТФ зі східної сторони) згідно свідоцтва № 838, від [PERSON] (а.с.19). Відповідно до заяви про видачу свідоцтва на майновий пай від 1 березня 2017 року, [PERSON] зверталася до голови [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва на право власності на майновий пай, взамін свідоцтв № 832, 837, 838, 833. (а.с. 20). Згідно листа розяснення від 27 березня 2017 року за вих. № 21-Ф, виданого сільським головою [PERSON] сільської ради [PERSON], в порушення визначених вимог [PERSON], не було надано оригіналів попередніх свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та посвідчених в установленому порядку копій відповідних цивільно-правових угод, в звязку з чим, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв на майновий пай (а.с.21). Відповідно до заяви про видачу свідоцтва на майновий пай від 25 квітня 2017 року, [PERSON] зверталася до голови [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області із заявою про внесення змін до списку осіб, які мають право на майновий пай КСП «Родіна», та анулювати попередньо видані свідоцтва на право на майновий пай № 832, 837, 838, 833 і видати їй нові свідоцтва (а.с. 22). Згідно листа розяснення від 26 травня 2017 року за вих. № 139/02-02-11-01, виданого сільським головою [PERSON] сільської ради [PERSON], [PERSON] було відмовлено, оскільки нею не було надано посвідчених в установленому порядку копій відповідних цивільно-правових угод (а.с.23). Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором\~виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 638 ЦК України\~договір вважається укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Відповідно до\~ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першою\~ст.656 ЦК України\~встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем в майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. На підставі Указу Президента України від 29.01.2001 № 62 (62/2001), в Україні забезпечується вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину. При викупі майнових паїв договори купівлі-продажу укладаються з кожним власником цих паїв і підписуються сторонами договору особисто або довіреною особою. Договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, проте його можна посвідчити нотаріально за бажанням сторін. На підтвердження укладення договорів купівлі-продажу майнових паїв позивачем були надані відповідні розписки власників майнових паїв [PERSON], [PERSON] і [PERSON] від 8 червня 2005 року про отримання грошей від [PERSON] за належні ним майнові паї КСП «Родина», а також розписки [PERSON] про передачу грошей [PERSON], [PERSON] і [PERSON] за належні їм майнові паї. Відповідно до частини 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.\~ Таким чином, суд приходить до висновку, що договори між [PERSON] і [PERSON], [PERSON], [PERSON] були вчинені у письмовій формі. Ч.1 ст. 203 ЦК України\~визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статею 204 ЦК України, визначено презумцію правомірності правочину, а саме правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2001 року №177, майновий пай члена сільгосппідприємства підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай, відповідно до встановленого зразка. У разі набуття у власність майнового паю (його частину) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво на право власності на майновий пай підтверджує право на майновий фонд сільгосппідприємства. Враховуючи презумцію правомірності правочину, суд вважає, що відповідні договори укладені між [PERSON] і [PERSON], [PERSON], [PERSON] 8 червня 2005 року є укладеним та дійсними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом і вони не визнані судом недійсними. Заявляючи позовну вимогу про визнання вказаних договорів дійсними [PERSON] посилалася на ч. 2 ст. 220 ЦК України, якою передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Проте, суд звертає увагу, що як вже зазначалося вище, в законодавстві відсутня вимога про обовязкове нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу майнових паїв, тому ст. 220 ЦК України до спірних правовідносин не може бути застосована. Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження не визнання відповідачами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] факту укладення відповідних договорів купівлі-продажу майнових паїв, вказані договори не визнанні судом недійсними, тому на теперішній час є чинними, а отже позовні вимоги в частині визнання вказаних договорів дійсними задоволенню не підлягають. Стосовно іншої частини позовних вимог, суд відмічає: Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки»\~затверджено [PERSON] уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих та Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення. Так, відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177\~(далі - Порядок), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Відповідно п. 14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2001 року № 177: свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду, уточнена структура пайового фонду, уточнений перелік майна пайового фонду. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Отже, право власності особи на майновий пай (його частину) посвідчується відповідним свідоцтвом, вирішення питання про видачу якого перебуває у компетенції сільської, селищної або міської ради. З метою реалізації свого права на майнові паї, що було набуто [PERSON] за договорам купівлі-продажу від 8 червня 2005 року, вона звернулася до [PERSON] сільської ради 24 квітня 2017 року із заявою про видачу свідоцтв на право на майнові паї. Проте 26 травня 2017 року [PERSON] сільською радою, [PERSON] було відмовлено у видачі нових свідоцтв на її імя, через не надання належних цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією та законами України. Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Згідно із преамбулою до Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Частина 1 статті 5 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначає, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. Згідно ч.1 ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. 25 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні , сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені\~Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Згідно до\~ст. 19 Закону України «Про звернення громадян»\~встановлює обов'язок органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян об'єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення, а також забезпечувати реальне виконання прийнятих у зв'язку із заявою рішень та письмово повідомляти громадянина про результати розгляду його звернення і суть прийнятого рішення. Оскільки в ході судового розгляд було встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до вимог п.13,14 «Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення», дійсно звернулася до [PERSON] сільської ради із заявою про видачу нових свідоцтв про права на майнові паї до якого додала відповідні цивільно-правової угоди і попередні свідоцтва про право власності на майнові паї, [PERSON] сільської радою неправомірно було відмовлено в задоволенні її вимог, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно зобовязати [PERSON] сільську раду видати на ім'я [PERSON] свідоцтво про право власності на майнові паї, що було набуте нею на підставі договорів від 8 червня 2005 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені судом лише в частині зобовязання [PERSON] сільської ради вчинити певні дії, тому з відповідача [PERSON] сільської ради на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial