Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що на підставі відповідного правовстановлюючого документу власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] В травні 2010 року відбувалось залиття квартири позивача з квартири [ADDRESS], що розташована поверхом вище і належить відповідачам на праві власності. Внаслідок залиття квартиру позивача пошкоджено. Після виявлення та аналізу пошкоджень, відповідачі не визнали власної вини в залитті квартири позивача, відмовились позасудовим шляхом забезпечити її відновлення. З урахуванням викладеного позивач вважає, що відшкодовувати заподіяну майнову і моральну шкоду повинні [PERSON], [PERSON] як особи, відповідальні за шкоду, у зв'язку з чим [PERSON] просив суд стягнути з відповідачів суму майнової шкоди у розмірі 15794,12 гривень, суму компенсації моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень, витрати на проведення експертиз та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 УПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але представник особи брала участь в засіданнях по справі, заперечувала проти заявлених вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлявся судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, дослідивши представлені суду та забезпечені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість часткового задоволення заявлених позовних вимог - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно договору дарування від 31 жовтня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського МНО [PERSON], під реєстровим №942, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] 07 травня 2010 року відбулось залиття вказаної квартири з квартири [ADDRESS], що розташована поверхом вище. Факт залиття, його причини та виявлені наслідки зафіксовані актом комісії дільниці №4 КП «ЖКС «Черьомушки» від 07 травня 2010 року. За заявою сторони позивача при розгляді даної справи судом 25 квітня 2012 року було призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Який розмір майнової шкоди, заподіяної власнику квартири [ADDRESS] внаслідок залиття? 2. Яка технічна причина залиття квартири [ADDRESS]? 3. В якому стані знаходяться труби і чи являється технічний стан труб причиною залиття? Згідно висновку №4466 від 01 жовтня 2012 року, складеного судовим експертом Одеського НДІСЕ Дзинькою А.І., зокрема технічний стан трубопроводів квартири [ADDRESS] не є причиною залиття. При цьому у зв'язку з відмовою від надання вільного доступу до квартири [ADDRESS], вирішити інші питання експерт зважав неможливим. У зв'язку з цим, за заявою сторони позивача 14 листопада 2013 року було призначено додаткову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: 1. Чи можливо встановити пошкодження, які з'явились в результаті залиття квартири [ADDRESS]? 2. Якщо так, яка можлива технічна причина залиття квартири [ADDRESS]? 3. Який розмір майнової шкоди, заподіяної власнику квартири [ADDRESS], внаслідок залиття? Згідно висновку №028/2014 від 11 квітня 2014 року, складеного судовим експертом Чорною Ю.П., пошкодження в квартирі [ADDRESS] виникли внаслідок залиття, що відбулось з квартири [ADDRESS]. Вартість відновлювального ремонту по квартирі [ADDRESS] визначена на рівні 15794,12 гривень. Але при цьому встановити конкретну причину залиття (несправність, пошкодження трубопроводів, невірна експлуатація санітарно-технічних приборів тощо) не уявилось можливим у зв'язку з відмовою від надання вільного доступу до квартири [ADDRESS]. Аналізуючи положення експертних висновків у їх сукупності та враховуючи відмову з боку сторони відповідача у наданні доступу для дослідження різним експертам, нез'ясовані експертами питання суд трактує на користь сторони позивача на підставі ст. 146 ч.1 ЦПК України. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №24830725 від 28 липня 2014 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] В силу ст. 319 ч.ч.1,5 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Як зазначає ст. 1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Спираючись на встановлені обставини та вказані норми цивільного закону, суд приходить до висновку, що шкода майну позивача [PERSON] була завдана внаслідок дій відповідача [PERSON], які полягли в неналежному утриманні останньою власної квартири. У зв'язку з цим, відсутні правові підстави для солідарної відповідальності відповідача [PERSON] Ураховуючи викладене та відповідно до встановлених фактичних обставин у справі, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає сума майнової шкоди в розмірі 15794,12 гривень. В силу ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до ст. 1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснюють п.п. 3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року (в редакції від 27 лютого 2009 року), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже зважаючи на відповідні вимоги суд погоджується, що позивачу з боку [PERSON] дійсно було заподіяно певної моральної шкоди, однак суму компенсації, яку заявив до стягнення [PERSON], суд вбачає надмірною. Спираючись на принципи виваженості, розумності та справедливості суд вважає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму компенсації заподіяної моральної шкоди у зв'язку із пошкодженням майна - у розмірі 2000,00 гривень. Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму оплаченого судового збору (державного мита) в розмірі 59,50 гривень; суму оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 гривень; суму оплачених витрат на проведення судової експертизи в розмірі 2356,80 гривень (акт 4466 від 25 травня 2012 року). Як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як чітко зобов'язує ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У зв'язку з цим, в процесі розгляду даної цивільної справи суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення інших вимог сторони позивача та прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: approved