Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2018 року позов [PERSON], - задоволено, встановлено факт родинних відносин між матір'ю [PERSON] та сином [PERSON], померлим [INFO], визначено [PERSON], [INFO], додатковий строк у 3 (три) місяці, з дня набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого, [INFO]. 16 серпня 2018 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно позовної вимоги, з приводу якої не ухвалено рішення, а саме ухвалити додаткове рішення яким встановити факт належності [PERSON], померлому [INFO] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 лютого 1998 року Новомосковським трубним заводом на підставі розпорядження № 14 від 02.02.1998 року, на квартиру за [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо - стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У відповідності до п. 6 ч. 1.ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що при ухвалені заочного рішення від 07.06.2018 року судом не було ухвалено позовну вимогу [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Аналіз наявних в матеріалах справи документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні прізвища особи, щодо якої видане свідоцтво про право власності на житло, а саме замість прізвища «[PERSON]» у правовстановлюючому документі вказано «[PERSON]», що не відповідає дійсному. Означена невідповідність перешкоджає позивачу у реалізації її права, в тому числі на спадкування, не може бути усунена іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу. При цьому, вимоги позивача підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до позовної заяви та підтверджують обставини, на які посилається позивач. Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, - задовольнити.

Outcome: approved