Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що з 07.10.1992 року по 24.02.2001 року він з відповідачем знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на неї обов'язку утримувати своїх дітей, тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини її заробітку щомісячно, до досягнення ним повноліття, а також на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини її заробітку щомісяця до досягнення дитиною 23-х річного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, просили суд його задовольнити. При цьому позивач зазначив, що син з 28.05.2013 року проживає з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Донька також мешкає з ним в одному місті (Дніпропетровську), в той час, як відповідач постійно мешкає та працює в м.Києві. Він купляє доньці одяг, продукти харчування та оплачує квартиру, яку вона пінаймає, а тому вважає, що і вона знаходиться на його утриманні. Зазначив, що з 01.01.2014 року припинив надавати допомогу доньці, оскільки вона, на його думку, не порядно з ним вчинила, прийнявши сторону своєї матері - відповідача по справі. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, зазначивши, що проти тієї обставини, що на даний момент їх з позивачем спільний син мешкає з батьком в м.Дніпропетровську, в той час як вона працює та постійно мешкає в м.Київі, вона не заперечує. Не заперечує вона і проти позову в частині стягнення аліментів з неї на утримання сина в розмірі 1/6 частини, однак, щодо аліментів на утримання доньки заперечує в повному обсязі, оскільки доньку вона утримує самостійно, систематично пересилаючи їй грошові кошти. При цьому, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що, дійсно, її довірителька не заперечує проти тієї обставини, що на даний момент їх з відповідачем син мешкає з батьком, однак на момент розгляду даної справи є чинним Рішення Новомосковского районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2004 року, яким аліменти на утримання дітей стягнуті з позивача. Дане рішення є чинним, судове Рішення про призупинення стягнення аліментів з [PERSON] не приймалось, а тому процесуально не можливо стягнути аліменти з відповідача за наявності Рішення про стягнення аліментів на утримання цих же дітей з позивача, у зв'язку з чим просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши сторін по справі та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 07.10.1992 року між сторонами було укладено шлюб, який був розірваний 24.02.2001 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] (а.с.9) та [PERSON], [INFO] (а.с.7), що вбачається з копії свідоцтв про їх народження. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони на даний момент проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Як встановлено в судовому засіданні (а.с.6) і не заперечувалось самою відповідачкою, [PERSON], [INFO], мешкає з батьком та знаходиться на його утриманні. А тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Наявність Судового рішення, на яке посилається представник відповідача, не може бути підставою для відмови у позові про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки ці питання можуть бути вирішені в порядку виконання даного судового рішення, однак ніяким чином не можуть бути підставою для відмови у позові в цій частині. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо аліментів на утримання повнолітньої доньки, то відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Однак, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що [PERSON], [INFO], мешкає окремо від батьків, працює, під час навчання отримувала стипендію в розмірі близько 700,00 гривень. Крім того, як видно з наданих відповідачкою чеків, а також було зазначено в судовому засіданні безпосередньо [PERSON], вона систематично отримує грошову допомогу від своєї матері. Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання. Зокрема, суд також вважає за необхідне зауважити на тому, що, як встановлено судом [PERSON] закінчила навчання в «Національній металургійній академії України» 30.06.2014 року, доказів того, що вона буде продовжувати навчання, позивачем суду надано не було. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним прозивним вимогам, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 129,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial