Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток в праві власності на земельну ділянку та визнання права власності на частку земельної ділянки в якому вказували, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2011 року вони придбали в рівних частках 65/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Водночас будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0584 га., призначеній для його обслуговування. Ділянка зареєстрована на праві спільної сумісної власності за попередніми співвласниками будинку, а саме [PERSON] та [PERSON] Вказуючи на те, що відповідно до ст. 42 ЗК України 1990 року громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі або споруди належать на праві спільної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою, на якій розміщені ці об'єкти нерухомого майна, спільно, пропорційно розміру часток у спільній власності на будинок, будівлю, споруду, разом з тим згідно ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти, До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, а в разі набуття права власності на будинок, будівлю чи споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди, а тому позивачі просили визначити, що частка [PERSON] в спірній ділянці складала 35/100 часток цього майна, частка [PERSON]. - 65/100 часток цього майна. Також позивачі в зв'язку з набуттям у власність 65/100 часток в будинку [ADDRESS] просили визнати за кожним з них по 65/200 часток земельної ділянки, площею 0,0584 га., призначеної для його обслуговування. Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року до участі в справі в якості відповідачів залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В подальшому від відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про визнання за ними в зв'язку набуттям права власності на частку житлового будинку [ADDRESS] права власності на 35/300 часток спірної земельної ділянки за кожним. Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду разом з первісним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] первісні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зустрічні вимоги визнали повністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON], яка одночасно є представником відповідачів [PERSON], [PERSON] (які не з'явилися в судове засідання) в судовому засіданні первісні вимоги визнала повністю, зустрічні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], відповідачки [PERSON], яка одночасно є представником відповідачів [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що на час розгляду справи позивачі за первісним та зустрічним позовами є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], який був набутий ними з різних підстав. Зокрема [PERSON], [PERSON] набули кожен по 65/200 часток цього майна на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2011 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 35/300 часток цього майна в порядку спадкування. Водночас будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0584 га., призначеній для його обслуговування. Ділянка зареєстрована на праві спільної сумісної власності за попередніми співвласниками будинку, а саме [PERSON] (яка померла [INFO]) та [PERSON]. (після укладення шлюбу [PERSON]) (яка померла [INFO]). За законом України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Зокрема у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до абз. 3 п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, видкритті після нього спадщини тощо. В той же час положення ст. 42 ЗК України 1990 року, ч. 4 ст. 120 ЗК України та п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вказують на те, що частки в праві власності на земельну ділянку співвласників жилого будинку співвідносяться з розміром їхніх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також необхідність визначення в судовому порядку часток співвласників спірної земельної ділянки для подальшого вирішення між сторонами земельного спору щодо їхніх прав на цю ділянку, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню з визначенням того, що частка [PERSON] в спірній ділянці співвідносилася з належною їй часткою житлового будинку для обслуговування якого вона передавалася та складала 35/100 часток цього майна, частка [PERSON] ([PERSON]) - відповідно 65/100 часток цього майна. Разом з тим відповідно до чинної на час набуття позивачами [PERSON], [PERSON] права власності на частку в будинку [ADDRESS] редакції ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Також відповідно до чинної на час набуття вказаними позивачами права власності на частку в будинку редакції ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Аналогічні роз'яснення надав й Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Що стосується спадкоємства земельної ділянки, то згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Таким позивачі за первісним та зустрічним позовами дійсно набули у власність спірну земельну ділянку: [PERSON], [PERSON] - на 65/200 часток кожен на підставі правочину про набуття частки в будинку, для обслуговування якого передавалася ділянка, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - на 35/300 часток кожен в порядку спадкування. Оскільки останні позбавлені можливості належним чином оформити право власності на спірну ділянку в позасудовому порядку, а тому відповідно до ст. 16 ЦК України їхнє право підлягає захисту судом шляхом задоволення вимог.

Outcome: approved