Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В серпні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 9 червня 2007 року в сумі 37851 грн. 04 коп. Під час розгляду справи уточнило суму боргу та свої позовні вимоги. Вказувало, що станом на 21 липня 2014 року за ним утворилася заборгованість за зазначеним договором в загальній сумі 39849 грн. 63 коп., який складається з наступного: 2387 грн. 28 коп. - борг по кредиту; 7459 грн. 93 коп. - борг по процентам; 375 грн. 62 коп. - борг із комісії; 29 626 грн. 80 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; штрафи: 500 грн. - фіксована частина та 1778 грн.62 коп. - процентна складова. Відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2008 року з [PERSON] було стягнуто 4277 грн. 21 коп. боргу, який складався з наступного: 3080 грн. 16 коп. - борг за кредитом; 463 грн. 84 коп. - борг по процентам; 702 грн. 32 коп. - заборгованість по комісії; 30 грн. 89 коп. - борг по пені. З урахуванням цього стягнутого боргу просило остаточно стягнути з нього заборгованість в загальній сумі 36 918 грн. 73 коп., який складається з наступного: 6996 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам (7459 грн. 96 коп. - 463 грн. 84 коп.); 326 грн. 70 коп. - заборгованість по комісії (702 грн. 32 коп. - 375 грн. 62 коп.); 29 595 грн. 91 коп. - заборгованість по пені (29 626 грн. 80 коп. - 30 грн. 89 коп.); а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина, та 710 грн. 98 коп. - процентна складова. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не повністю виконав умови свого цивільно-правового зобов'язання та не в повній мірі і не вчасно повернув кредит та проценти за користування ним, тому просило стягнути з нього на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, вказуючи, що він погасив борг за судовим наказом, а також сплатив й інші суми на погашення боргу, тому підстав для задоволення позову немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 9 червня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Приватбанк», правонаступником якого є позивач (далі - Банк), та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір № NKXRRC10500081. На підтвердження укладеного договору була підписана заява позичальника № NKXRRC10500081 та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт) (далі - Умови). Відповідно до договору сума кредиту склала 3353 грн. 90 коп., строк надання кредиту - 12 місяців, плата за його користування - 1,0 % на місяць на суму залишку за кредитом. Погашення кредиту повинно було здійснюватися щомісячними платежами в період з 1 по 5 число кожного місяця в сумі 351 грн. 91 коп., що складалися із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Крім того, згідно зі ст. 546 та ст. 549 ЦК України зобов'язання може бути забезпечене неустойкою (штрафом, пенею), тобто у разі порушення боржником зобов'язання він повинен передати кредиторові певну грошову суму або інше майно. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ст.ст. 551, 552 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість. Станом на 21 липня 2014 року за ним рахується заборгованість в загальній сумі 36 918 грн. 73 коп., який складається з наступного: 6996 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам; 326 грн. 70 коп. - заборгованість по комісії; 29 595 грн. 91 коп. - заборгованість по пені; а також штрафи: 500 грн. - фіксована частина, 710 грн. 98 коп. - процентна складова. Доказів на спростування цього розрахунку суду представлено не було. Зазначена заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена. В той же час, борг із пені, який просить стягнути позивач, суд вважає занадто великим. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи з розміру боргу по процентам та комісії суд вважає за можливе стягнути борг по пені в сумі 7000 грн., який, на думку суду, є достатнім та співмірним з розміром несплачених кредитних платежів у виді процентів та комісії. Відповідно до п.5.3 при порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором кредиту більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Виходячи з того, що сума боргу по процентам та комісії складає 7835 грн. 58 коп., то 5 % від неї складають 391 грн. 78 коп. Таким чином, розмір боргу, який підлягає стягненню з відповідача дорівнює 15727 грн. 36 коп., який складається з наступного: борг по процентам в сумі 7459 грн. 96 коп., заборгованість за комісією в сумі 375 грн. 62 коп., пеня в сумі 7000 грн., штрафи: 500 грн. - фіксована сума та 391 грн. 78 коп. - 5% від суми боргу. За вкладених обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 549-551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з нього на користь Банку в повному об'ємі. Строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки згідно з Умовами надання кредиту він складає 5 років (п. 5.5 Умов), а враховуючи, що в квітні 2013 року борг частково погашався, тому строк позовної давності, згідно з положеннями ст. 264 ЦК України, перервався і його перебіг почався заново. Посилання відповідача на те, що він погасив борг і підстав для нових боргів у банка відсутнє, суд не приймає до уваги, оскільки за судовим наказом від 12 лютого 2008 року про стягнення кредитного борг, борг, що існував на той час, був погашений повністю лише в 2013 році, тобто не вчасно, тому за весь час користування кредитними коштами Банк мав право нараховувати та стягувати з нього проценти, пеню, а також штраф. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, пропорційно задоволеним вимогам, тобто в розмірі 43%. Враховуючи викладене,

Outcome: partial