Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 27 грудня 2018 року позивач [PERSON], [INFO], що проживає [ADDRESS] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON], [INFO], що проживає [ADDRESS] в якій просить розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 06.06.2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління про що складено відповідний актовий запис № 258. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.06.2015 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні стосунки та господарство не ведуть з вересня 2018 року, також з цього часу проживають окремо. Зазначає, що під час спільного проживання постійно виникали конфлікти та суперечки,свідком яких неодноразово ставала дитина. Вважає, що примирення та збереження сім'ї є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачем. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище шлюбне «Боднар» та судові витрати покласти на відповідача. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова 18.02.2019 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, розлад в сім'ї носить тривалий характер, спільні намагання досягти примирення виявились безрезультатними, на даний час спільно не проживають, спільного господарство не ведуть. Вважає, що шлюб носить формальний характер, та подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 06.06.2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління про що складено відповідний актовий запис № 258 (а.с.17). Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 20.02.2019 року (а.с.13-14); В судовому засідання 20.02.2019 року: позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просить розірвати шлюб. Судові витрати покласти на відповідача. відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримане 05.02.2019 року (а.с.19). Причини неявки суду не відомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 06.06.2015 року про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління складено відповідний актовий запис № 258 (а.с.3); від спільного шлюбу є дитина: - неповнолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про що 08.12.2015 року складено відповідний актовий запис № 808 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.8). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім'ї стали протилежні погляди на життя. Сім'ї так і не утворилось. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. За час перебування у шлюбі сім'ї так і не утворилось, шлюб існує лише формально. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved