Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики і просив винести рішення про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 103 961,64 грн. боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 20.03.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 188, відповідно до якого [PERSON] позичила у [PERSON] 100 000,00 грн. зі строком повернення даної позики - 20.04.2012 року без нарахування процентів за користування позикою. Вищезазначена сума грошей (позики) була повністю отримана позичальником під час підписання договору, про що сторони зазначили у п. 2 договору. Відповідно до п. 7 договору позичальник вказала, що цей договір з позикодавцем вона уклала в інтересах своєї сім'ї за заявою - згодою її чоловіка [PERSON], посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 20.03.2012 р. за реєстровим № 187. Повернення позики мало відбутись 20.04.2012 р. за адресою: [ADDRESS], проте позивачу ні у визначений договором строк, ні в подальшому позика не повернута. За невиконання грошового зобов'язання позивачем нараховано 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 3961,64 грн., які позивач просив стягнути з відповідачів на його користь. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив суд за порушення договірних зобов'язань стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 103 961,64 грн. та понесені судові витрати. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та заперечень від відповідачів до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.03.2012 року [PERSON] позичила у [PERSON] 100 000,00 (сто тисяч) гривень зі строком повернення до 20.04.2012 року, без нарахування процентів за користування позикою. Повернення позики мало відбутись 20.04.2012 р. за адресою: [ADDRESS], що підтверджується дублікатом письмового договору позики від 20.03.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №188 (а.с. 6). Сума грошей (позики) в розмірі 100 000,00 грн. була повністю отримана позичальником [PERSON] від [PERSON] під час підписання договору, про що сторони зазначили у п. 2 договору. Однак ні у визначений в договорі позики строк, ні станом на день розгляду справи судом, борг позивачу не повернуто. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в такій самій кількості, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно ст.ст. 625, 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити дану грошову суму і не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7 договору позичальник [PERSON] вказала, що цей договір з позикодавцем [PERSON] вона уклала в інтересах своєї сім'ї за заявою - згодою її чоловіка [PERSON], посвідченою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 20.03.2012 р. за реєстровим № 187. Згідно ст. 61 ч. 3 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші які були одержані за цим договором, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Статтею 65 ч. 4 СК України передбачено, що договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого із подружжя. Тобто, отримана у позивача за договором позики від 20.03.2012 року, грошова сума (позика) є спільною сумісною власністю обох відповідачів, з покладенням на них солідарного обов'язку повернення позики позивачу згідно ст.ст. 541, 543 ЦК України. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, позики, встановив, що права позивача відповідачами порушені, тому вони підлягають захисту. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідачів 100 000,00 боргу та 3% річних в сумі 3 961,64 грн. (за період з 21.04.2012 року по 15.08.2013 року - 482 дні), підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 1039,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved