Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

В провадженні Баришівського районного суду Київської області перебуває заява [PERSON] про встановлення факту батьківства. В обгрунтування заяви, [PERSON] зазначила, що в лютому 2020 року перебувала у відносинах з [PERSON] від якого народився син - [PERSON] , [INFO] . Так, [INFO] [PERSON] помер. Крім того, заявник зазначила про те, що на час вагітності та народження [PERSON] , [PERSON] проживала окремо від [PERSON] та не підтримувала з ним стосунки, в результаті чого після народження їх спільного сина до актового запису народження дитини було внесено відомості про батька на підставі ст.135 СК України. Однак, після народження дитини, а саме, у січні 2021 року заявник разом з [PERSON] почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання, [PERSON] визнавав спільного сина, піклувався про нього та забезпечував та матеріально утримував. За час життя не встиг встановити батьківство, оскільки раптово помер. У зв`язку із вищевикладеним, у заявника виникла необхідність у встановленні факту батьківства, з метою отримання допомоги із втратою годувальника з подальшим прийняттям спадщини, в інтересах дитини, тому [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту того, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який помер [INFO] , внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , виданого 11.12.2020, вказавши в графі «батько» [PERSON] замість [PERSON] . Ухвалою судді від 12.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву, просила суд задовольнити, встановивши факт того, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , який помер [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису, вказавши його батьком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що [PERSON] дійсно перебував у стосунках з [PERSON] , які мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Свідок повідомив суду, що його померлий син разом з заявником та їх сином дійсно проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Заслухавши заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що у [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 11.12.2020 (а.с.9). Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №97 від 24.07.2021 про що внесено відповідний актовий запис №219 Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), серії [NUMBER] (а.с.10). Як вбачається із Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №14 від 06.08.2021 за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] дійсно проживала разом з цивільним чоловіком [PERSON] з січня 2021 року по день його смерті, тобто по [INFO] . Згідно Довідки, виданої Виконавчим комітетом Баришівської селищної ради №223 від 05.08.2021, [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , проживала з померлим [PERSON] разом з їх спільною дитиною - [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та докази на їх підтвердження; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). За змістом ст. 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У ст. 128 СК України насамперед йдеться про «визнання», а не «встановлення» батьківства, адже визнання правовідношення як спосіб захисту ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved