Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з 22 червня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з різними характерами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини, тому просить задовольнити його вимоги. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачкою. Просить не надавати строк на примирення, вказав, що майновий спір між ним та відповідачкою відсутній. Позивач до суду подав заяву, якою підтримав позовні вимоги та заявлені обставини на їх обґрунтування, а також просив розглянути справу без його участі. Відповідачка також подала до суду заяву аналогічного змісту. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 22 червня 2013 року у виконавчому комітеті Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 109629, виданого виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 22 червня 2013 року. Від спільного сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-БВ № 214057, видане виконавчим комітетом Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 17 грудня 2013 року). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітній син залишиться проживати біля відповідачки. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Положенням ч. 2 ст. 115 СК України визначено, що рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved