Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В провадження Савранського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за заявою [PERSON], заінтересована особа Савранська РДА Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На обґрунтування вимог [PERSON] вказала, що 09 травня 2012р. померла її мати [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 11.05.2012р. зроблено запис № 14, місце реєстрації виконавчий комітет Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області (свідоцтво про смерть серія І ЖД № 291554). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки 4 (чотири), масив 11 (одинадцять), площею 1,91 га у межах згідно планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія І ОД № 030935 виданого Савранською РДА Одеською області від 22.10.2003р.. 26 жовтня 2009 року [PERSON] на імя заявниці було складено заповіт посвідчений секретарем Полянецької сільської ради Савранського району, Одеської області за реєстровим № 144, тому заявник вказує, що відповідно до ст. 1223, ст. 1234 Цивільного кодексу України, вона є спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України заявниця прийняла спадщину фактично, як спадкоємиця, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області № 285 від 01.04.2015р. При зверненні заявниці до приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округу Одеської області за видачею свідоцтва про право на спадщину було проведено аналіз правовстановлюючого документа і виявлено, що у державному акті на право приватної власності на землю померлої [PERSON] допущена помилка, а саме вказано прізвище «Присажнюк» замість «Присяжнюк» та було рекомендовано заявниці звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності» № 43 від 04.05.1999р. виправлення до державних актів не допускається. Оскільки в інший спосіб встановити факт належності правовстановлюючого документа неможливо і законодавством не передбаченого [PERSON] звернулась до суду із даною заявою. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про підтримку заявлених вимог та прохання розглянути справу за її відсутності (а. с. 18). Представник Савранської РДА Одеської області в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про визнання вимог [PERSON] та просить суд розглянути справу за її відсутності (а. с. 19-20). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку заявниці та представника заінтересованої особи, викладені ними у заявах, вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. 09 травня 2012р. померла мати позивачки [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 11.05.2012р. зроблено запис № 14, місце реєстрації виконавчий комітет Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області (свідоцтво про смерть серія І ЖД № 291554) (а. с. 3). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки 4 (чотири), масив 11 (одинадцять), площею 1,91 га у межах згідно планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія І ОД № 030935 виданого Савранською РДА Одеської області від 22.10.2003р. (а. с. 5). 28 жовтня 2009 року [PERSON] на імя заявниці було складено заповіт посвідчений секретарем Полянецької сільської ради Савранського району, Одеської області за реєстровим № 144, тому заявник вказує, що відповідно до ст. 1223, ст. 1234 Цивільного кодексу України, вона є спадкоємцем за заповітом (а. с. 6). Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера прізвище спадкодавиці значиться як «ПРИСЯЖНЮК» (а. с. 4). Згідно заповіту від 28.10.2009р. складеному секретарем Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області прізвище померлої теж вказане як «ПРИСЯЖНЮК». (а. с. 6). При складанні державного акта на право приватної власності на землю серія І ОД № 030935 уповноваженою особою Савранської РДА Одеської області через не вірний переклад було допущено помилку в написанні прізвища «ПРИСАЖНЮК» замість «ПРИСЯЖНЮК» (а. с. 5). Виправлення прізвища в Державному акті не передбачено Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, а тому єдиним способом для заявника щодо усунення недоліків правовстановлюючого документу є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Як наслідок не відповідність прізвищ у заповіті та правовстановлюючому документі позбавляє [PERSON] можливості розпорядитись своїм спадковим майном. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що помилку в написанні прізвища померлої [PERSON] в Державному акті була допущена помилково із-за не перевірки службовими особами Савранської РДА анкетних даних заявника. Зважаючи на ці обставини суд вважає, що померла [PERSON] є власником правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю серії І ОД № 030935, виданого Савранською РДА Одеської області 22.10.2003р.. На підставі викладеного,

Outcome: approved