Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до Маріупольської міської ради про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 04 жовтні 2014 року померла її мати [PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом 6-місячний строк позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки виїхала із міста ще до моменту смерті матері у вересні 2014 року у зв'язку із активними бойовими діями, що відбувалися навколо м.Маріуполя. Повернулася позивач у місто лише в серпні 2015 року та одразу звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері. Однак нотаріус відмовив через пропуск шестимісячного строку. Також позивач не мала матеріальної змоги отримати дублікати документів на нерухоме майно, яке залишилось після смерті матері, оскільки дані документи були втрачені матірю. На підставі зазначеного просить визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною. Визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] строком до 31.10.2016 року. Представник позивача в судове засідання не прибула, надала письмову заяву про розгляду справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 04 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 11 жовтня 2014 року. Згідно свідоцтва про права власності на житло, виданого Управлінням міського майна Маріупольської міської ради від 08.09.2014 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 12.09.2014 року, покійній [PERSON] на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, серії І-НО №687240 від 29 липня 2015 року позивач [PERSON] є донькою покійної [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Орел», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 29 липня 2015 року. Згідно письмової відповіді Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 08.09.2016р. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.09.2016 року в спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] Даних про прийняття спадщини іншими спадкоємцям також не має. Відповідно до довідки та копії лицевого рахунку від 13 січня 2016 року, виданих ЖКП по ремонту і експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя, [PERSON] по день смерті проживала у власній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач у передбачений законом шестимісячний строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька. Належним чином не подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України. Також встановлено, що позивач з березня 2014 року зареєстрована в [INFO]. У вересні 2014 року під час активних бойових дій і проведення антитерористичної операції в м.Маріуполі та існуючої загрози перед захопленням міста незаконними військовими угрупованнями позивач виїхала за межі міста на західну Україну та проживала там тривалий час, в тому числі протягом шести місяців після смерті матері. Вказана обставина обєктивно унеможливила своєчасне прийняття спадщини та звернення до нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк для оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені доказі, суд вважає доведеним поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в два місяці. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved