Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області, [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Нападівська сільська рада Липовецького району Вінницької області, Фермерське господарства «Зінденс» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. \~ \~ \~ \~Зміст позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги аргументовано тим, що позивачу, на виконання рішення Липовецького районного суду від 29.03.1994 Липовецькою районною\~радою 19.04.1994 видано Державний акт серії ВН 0244на право постійного користування земельної ділянки в натурі, площею 22,88 га та погоджено її площі із суміжними землекористувачами, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №97. \~ \~ \~ \~У листопаді 2012 року позивач звернувся із заявою до земельного відділу Липовецької РДА для приватизації земельної ділянки, але йому повідомили про наявність розпорядження Липовецької РДА від 06.12.2004 за №288 про припинення права користування вказаної земельної ділянки, яка була надана в постійне користування ФГ «Соб» та передано її до складу земель запасу Нападівської сільської ради. Підставою для повернення була заява позивача про відмову від користування земельною ділянкою. Позивач зазначає, що вказану заяву, яка була подана від його імені, він не підписував. \~ \~ \~ \~При розгляді адміністративного позову в адміністративних судах, позивачу стало відомо про те, що відповідно до наказів Головного управління Держземагенства у Вінницькій області вказану земельну ділянку було надано в оренду [PERSON] терміном на 25 років. \~ \~ \~ \~Вказані обставини спонукали позивача звернутися до суду з вказаним позовом, а відтак він просить суд: - \~ \~ \~ \~усунути перешкоди у кроистуванні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним розпорядження Липовецької районної державної адміністрації за №228 від 06.12.2004 про припинення права постійного користування фермерським господарством «Соб» земельною ділянкою, площею 22,88 га; - \~ \~ \~ \~визнати недійсними накази від 20.01.2014 Головного управління Держземагенства у Вінницькій області за №ВН/0522281400:04:00/00002267 та ВН/0522281400:04:000/00002244 «Про надання земельної ділянки в оренду», яким [PERSON] надано в оренду терміном на 25 років земельну ділянку із земель резервного фонду сільськогосподарського призначення державної власності розташовану на території Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 20 га; - визнати недійсним договори оренди земельної ділянки, які укладено між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та [PERSON] , які зареєстровані в Державній реєстраційній службі Липовецького РУЮ Вінницької області та отримано витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 17213599 від 01.02.2014, 17 069662 від 31.01.2014; - \~ \~ \~ \~скасувати рішення реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області від 01.02.2014 за №17213599, 17069662 від 31.04.2014 за №17069662. Інформація про рух справи. 24.05.2016 позовну заяву подано до Липовецького районного суду Вінницької області. 25.05.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху (т.1, а.с.30-31). 15.06.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (т.1, а.с.65-66). 08.07.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області винесено ухвалу про відвід судді Стадника С.І.(т.1, а.с.80-82). 19.07.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області винесено ухвалу про самовідвід судді Мочульської Л.Т. (т.1, а.с.87). 01.11.2016 Липовецьким районноим судом Вінницької області винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] та третьої особи ФГ «Зінденс» - Щавінського К.С. про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним наказів (т.1, а.с.178-179). 23.11.2016 Липовецьким районним судом Вінницької області винесено ухвалу про відвід головуючого у справі судді Кривенка Д.Т. (т.1, а.с.187-188). 01.12.2016 справу направлено до Іллінецького районного суду Вінницької області (т.1, а.с.189). 20.03.2017 подано апеляційну скаргу на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 15.06.2016 (т.1, а.с.198). 04.05.2017 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області відмовлено у відкритті апеляційного провадження (т.1, а.с.206). 28.08.2017 подано апеляційну скаргу на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 15.06.2016 (т.1, а.с.218). 19.10.2017 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області відмовлено у відкритті апеляційного провадження (т.1, а.с.230). 09.01.2018 Іллінецьким районним судом Вінницької області винесено ухвалу про задоволення заяви про відвід судді Шелюховського М.В. (т.2, а.с.1-3). 19.06.2018 Оратівським районним судом Вінницької області винесено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду (т.2, а.с.79). 04.07.2018 відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями справу передано судді Лисаку О.І. (т.2, а.с.81). 24.10.2018 до Оратівського районного суду Вінницької області від представника позивача за довіреністю [PERSON] [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову (т.2, а.с.96-97). 30.07.2020 відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями справу передано судді Климчуку С.В. (т.2, а.с.90). 04.08.2020 Оратівським районним судом винесено ухвалу про прийняття справи до провадження (т.2, а.с.91-92). 26.08.2020 до Оратівського районного суду Вінницької області від представника [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про застосування строків позовної давності (т.2, а.с.115). 26.08.2020 Оратівським районним судом Вінницької області винесено ухвалу про закриття провадження у справі (т.2, а.с.130-134). 27.10.2020 постановою Вінницького апеляційного суду ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 26.08.2020 скасовано і направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т.2, а.с.193-195). 18.11.2020 Погребищенським районним судом Вінницької області винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначення справи до підготовчого судового засідання (т.3, а.с.4). 14.01.2021 Погребищенським районним судом Вінницької області винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] , про забезпечення позову (т.3, а.с.49-50). 10.03.2021 Погребищенським районним судом Вінницької області ззадоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів (т.3, а.с.103). 16.04.2021 Погребищенським районним судом винесено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про роз`єднання позовних вимог (т.3, а.с.113). 11.06.2021 Погребищенським районним судом винесено ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Бойка А.В. (т.3, а.с.123). 11.06.2021 Погребищенським районним судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (т.3, а.с.131). 20.07.2021 Погребищенським районним судом винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про забезпечення позову (т.3, а.с.134-135). Позиція сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] адвокат Щавінський К.С. в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував з тих підстав, що позивач [PERSON] не є належним позивачем у справі, оскільки на момент його звернення до суду спірну земельну ділянку використовувало Фермерське господарство «Соб». Крім того, зауважив, що у матеріалах справи (т. 1, а.с. 168) міститься його клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав та отримав розпорядження Липовецької РДА від 06.12.2004 №228 15.11.2012 та 22.03.2013, однак оскаржив його до суду лише після 10.05.2016, таким чином пропустивши строк позовної давності. Представники відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представник правонаступника Липовецької районної державної адміністрації Вінницької районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності,при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с. 144). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що ніяких заяв в Липовецькій районній державній адміністрації від імені чоловіка вона не писала, хто використовував вказану земельну ділянку та сплачував податки вона не знає. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 19.04.1994 [PERSON] отримав у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 22,88 га, що розташована на території Нападівської сільської ради, підтвердженням чого є Державний акт серії ВН №0244 на право постійного користування землею (т.1.а.с.8). 08.06.1994 [PERSON] створив Фермерське господарство «СОБ» (код ЄДРПОУ 20114289), що підтверджується Випискою серії ААВ №686331 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.2, а.с.75). Таким чином, право користування спірною земельною ділянкою перейшло від [PERSON] до створеного ним Фермерського господарства «СОБ». Як вбачається із матеріалів справи, 02.02.2016 Вищим адміністративним судом України скасовано постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06.06.2014 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014 у справі за позовом Голови селянського (фермерського) господарства «Соб» Давидовича П.А. до Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, треті особи Нападівська сільська рала, [PERSON] , про визнання нечинним та скасування розпорядження та закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України (у редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали). Роз`яснено, що зазначений позов може бути розглянутий в порядку цивільного (господарського) судочинства. Також судом встановлено, що 12.05.2016 Господарським судом Вінницької області у справі №902/186/16 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Соб» до Липовецької районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фермерське господарство «Зінденс», Нападівська сільська рада, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято відмову позивача від позову на підставі п.4 ч.1 ст. 80 ГПК України (у редакції, чинній на момент постановлення цієї ухвали) та провадження у справі № 902/186/16 припинено. Предметом позову у справі № 902/186/16 було визнання недійсним спірного розпорядження Липовецької районної державної адміністрації від 06.12.2004 № 228. До правовідносин, які виникли між сторонами застосовується наступне законодавство. З аналізу статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» слідує, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян і після отримання громадянином в користування земельної ділянки для ведення фермерського господарства, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Фермерське господарство є юридичною особою, тому його земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам. Таким чином, оскільки даний спір стосується земельної ділянки для ведення фермерського господарства і на момент відкриття провадження у справі [PERSON] вже було зареєстроване Фермерське господарство «СОБ», то дана справа має розглядатись за правилами господарського судочинства. Разом з тим, відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. У рішенні Конституційного суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Зважаючи на викладене, охоронюваний законом інтерес характеризується такими ознаками: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним благом, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі (позивачу); суб`єктом порушення позивач вважає відповідача. Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Отже, правом на звернення до суду наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси. Так, Верховний Суд України у постанові від 18.05.2016 у справі №6-658цс15 висловив наступну правову позицію: «Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні». Таким чином, спірна земельна ділянка була надана [PERSON] у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, однак надалі позивач створив Фермерське господарство «Соб», яке набуло статусу юридичної особи. Оскільки даний спір стосується земельної ділянки для ведення фермерського господарства і на момент відкриття провадження у справі вже було зареєстроване ФГ «СОБ», і з часу створення фермерського господарства обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснювало фермерське господарство, а не [PERSON] , якому вона надавалась, то порушення особистих прав позивача [PERSON] , в розумінні ст.ст.15 ЦК України 4 ЦПК не відбулось. Також суд зауважує, що представник відповідача [PERSON] - адвокат Щавінський К.С. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у зв`язку з пропущенням строків позовної давності. Однак, у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільної справі» роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] не є належним позивачем у справі, то, з урахуванням викладеного, його позовні вимоги є недоведеними, що є самостійною підставою для відмови в їх задоволенні, а тому відсутні підстави для відмови в задоволенні позову в зв`язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Outcome: dismissed