Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В своєму позові публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилається на те, що 13.02.2007 року уклали договір № E/V07290 з [PERSON] Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 56000,00 грн. до 10.02.2010 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. А також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 56000,00 грн. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 30.01.2014 року має заборгованість в сумі 15620,90 грн., яка складається з наступного: 1923,91 - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 13696,99 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки № E/V07290 від 13.02.2007 року укладеним з поручителем - [PERSON]. Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення. Просить суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON], в солідарному порядку, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № E/V07290 від 13.02.2007 року в сумі 15620,90 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання також не з'явилися, проте подали до суду заяву, в якій позовні вимоги визнають повністю та просять справу розглянути без їх присутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З досліджених доказів даної справи судом встановлено, що відповідачі неналежно виконували свої зобов'язання по укладеному з позивачем кредитному договору № E/V07290 від 13.02.2007 року, внаслідок чого допустили заборгованість у сумі - 15620,90 грн. З доданого до позовної заяви письмового розрахунку заборгованості судом встановлено, що свої зобов'язання, передбачені договором, відповідач не виконував, тобто допускав порушення строків та розмірів внесення кредитних платежів, та, як наслідок, ріст заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З досліджених доказів даної справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежно виконувала свої зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого допустила заборгованість по сплаті кредиту. Відповідач [PERSON], як поручитель, на вимогу позивача заборгованість відповідача [PERSON] не погасив. Виходячи з цього, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості, по відсотках за користування кредитом та пені, що нарахована за порушення грошових зобов'язань. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідачів солідарно на користь позивача понесених судових витрат. На підставі ст. ст. 526,527,530,536, 554,1048, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved