Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала дана цивільна справа. Представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, зважаючи на наступне. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києві від 09.07.2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] суму заборгованості за договором позики у розмірі 35 500 грн. 00 коп., 3% річних в сумі - 2 140 грн. 01 коп., інфляційні витрати від простроченої суми в розмірі 3 979 грн. 00 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами 10 401 грн. 94 коп. Також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Зазначає, що під час ухвалення рішення, судом не розглянуто шостий пункт прохальної частини позовної заяви, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 00 коп. За таких обставин, представник позивача просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання, що визначено ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Враховуючи положення вищенаведених норм процесуального права, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви. Дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, 09.07.2021 р. за результатом розгляду справи позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики у розмірі 35 500 грн. 00 коп., 3% річних в сумі - 2 140 грн. 01 коп., інфляційні витрати від простроченої суми в розмірі 3 979 грн. 00 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами 10 401 грн. 94 коп. та судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України. За положеннями ч. 2 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в в`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України. Так, як свідчать матеріали справи орієнтовний розрахунок судових витрат разом із позовною заявою [PERSON] було подано. Також, позивачем було подано докази понесення витрат на правничу (правову) допомогу на підставі відповідного договору № 03062020 від 03.06.2020 року та додаткової угоди №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги, розмір яких становив 10000 грн. 00 коп. (квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 03.07.2020 року). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України . Підстави вважати, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України) відсутні. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача та стягнути понесенні витрати по справі.

Outcome: approved