Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Грані» про зобовязання вчинити певні дії за договором, третя особа ПАТ «АБ «Порто-Франко». В обґрунтування позову та пояснюючи підстави звернення до суду позивач вказувала, що 25 квітня 2007 року між [PERSON] з одної сторони, та ТОВ «Грані» з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №3/М10/07, згідно умов якого продавець ТОВ «Грані» зобовязується передати покупцю [PERSON] обєкт купівлі-продажу у вигляді житлового приміщення будівельний №91, розташоване на 7 поверсі в 16-ти поверховій житловій будівлі у місті Одеса по вулиці Маршала Малиновського в межах вулиці Заводської та провулку Союзного, а покупець зобовязується прийняти обєкт купівлі-продажу і здійснити оплату на умовах даного договору. Не зважаючи на здійснення оплати договору покупцем в повному обсязі та прийняття багатоквартирного будинку в експлуатацію в установленому порядку, до теперішнього часу ТОВ «Грані» не передало обєкт купівлі-продажу [PERSON], у звязку з чим позивач звернулась до суду, в якому просила зобовязати ТОВ «Грані» виконати умови пункту 5.1. договору купівлі-продажу майнових прав №3/М10/07 від 25 квітня 2007 року, укладеного між ТОВ «Грані» та [PERSON], шляхом підписання акту прийому-передачі квартири №108 (будівельний №91) загальною площею 51,4кв.м., що розташована в місті Одесі по вулиці Маршала Малиновського, №16-Б та стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але від представника особи надійшла заяви про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник відповідача ТОВ «Грані» у відкрите судове засідання не зявилась, товариство повідомлялось судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі, але сторона приймала участь в засіданнях по справі, сторона ТОВ «Грані» в особі арбітражного керуючого [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи ПАТ «АБ «Порто-Франко» у відкрите судове засідання не зявилась, товариство повідомлялось судом про розгляд цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі, але представник банку приймала участь в засіданнях по справі, заперечувала проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що 25 квітня 2007 року між [PERSON] з одної сторони, та ТОВ «Грані» з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №3/М10/07, згідно умов якого продавець ТОВ «Грані» зобовязується передати покупцю [PERSON] обєкт купівлі-продажу у вигляді житлового приміщення будівельний №91, розташоване на 7 поверсі в 16-ти поверховій житловій будівлі у місті Одеса по вулиці Маршала Малиновського в межах вулиці Заводської та провулку Союзного, а покупець зобовязується прийняти обєкт купівлі-продажу і здійснити оплату на умовах даного договору Як погодили сторони в пункті 1.4. договору, обєкт купівлі-продажу безумовне майнове право на новозбудоване майно (після здачі обєкту будівництва в експлуатацію). Згідно пункту 5.1. договору, після внесення 100% внесків і по закінченні 45 робочих днів з дати підписання акту введення в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта будівництва, продавець зобовязується передати покупцеві обєкт купівлі-продажу за актом приймання-передачі. Відповідно до пункту 3.3. договору, плановий строк закінчення будівництва та введення обєкту в експлуатацію призначено на 4-ий квартал 2009 року. На виконання умов договору, [PERSON] було сплачено на рахунок ТОВ «Грані» грошову суму в розмірі 229977,00 гривень, що становило на той час 100% внесків за обєкт купівлі-продажу, що підтверджується платіжним дорученням №364133 від 25 квітня 2007 року. 18 березня 2013 року між [PERSON] з одної сторони, та ТОВ «Грані» з іншої сторони, було укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №3/М10/07 від 25 квітня 2007 року, згідно умов якої, зокрема, сторони дійшли згоди про збільшення в процесі будівництва вартості одного квадратного метру обєкту купівлі-продажу на 300,00 гривень, у звязку з чим додатково до суми, визначеної договором у редакції від 25 квітня 2007 року, покупець [PERSON] сплачує продавцю ТОВ «Грані» за житлове приміщення будівельний №91, загальною площею 51,4кв.м. 15420,00 гривень. Сторони погодили загальний розмір оплати покупця по договору в сумі 245397,00 гривень та визначили термін оплати до 30 березня 2013року (п.п. 2,3 додаткової угоди). Як свідчать квитанції до прибуткового касового ордеру №110 від 18 березня 2013 року та №166 від 02 серпня 2013 року, [PERSON] сплатила на рахунок ТОВ «Грані» 15420,00 гривень. Згідно акту звірки від 05 лютого 2016 року, сторони засвідчили, що [PERSON] виконала в повному обсязі грошове зобовязання за договором. Матеріалами справи підтверджено, що обєкт будівництва був введений в експлуатацію, про що свідчить сертифікат серії ІУ 165163221762, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 17 листопада 2016 року на підставі акта готовності обєкта до експлуатації від 14 листопада 2016 року. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №584/01-06 від 07 грудня 2016 року, обєкту будівництва присвоєно поштову адресу: місто Одеса, вулиця Маршала Малиновського, 16-Б. Проте, не зважаючи на викладене, ТОВ «Грані» не виконує зобовязання з передачі обєкту купівлі-продажу [PERSON] на підставі акту прийому-передачі. Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, суд зазначає, що згідно ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. В силу ст. 530 ч.ч.1,2 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 656 ч.ч.1,2 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. За змістом ст. 190 ЦК України, майном, як особливим обєктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Відповідно до ст. 663 ЦК України, продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Як встановлено судом, сума вартості предмета договору оплачена покупцем своєчасно та у повному обсязі, обєкт будівництва прийнятий до експлуатації, [PERSON] набула безумовні майнові права на відповідне новозбудоване майно згідно пункту 1.4. договору. Заперечуючи проти позову, сторона відповідача ТОВ «Грані» в особі ліквідатора арбітражного керуючого [PERSON] зазначала, що стороні відомо про передачу майнових прав відносно предмету позовних вимог на користь інших осіб. Згідно доводів сторони, майнові права на квартиру №108 (будівельний №91), що розташована в місті Одесі по вулиці Маршала Малиновського, передані [PERSON] і [PERSON] за договором купівлі-продажу майнових прав №Зп/М16/16 від 19 липня 2016 року. Однак, заявником не представлено суду належних та допустимих доказів даних обставин. Разом з тим, суд вважає дані обставини такими, що не стосуються предмету позову в рамках даної цивільної справи. Згідно заперечень ПАТ «АБ «Порто-Франко», 16 лютого 2010 року між АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Грані» укладено іпотечний договір №499, відповідно до умов якого в іпотеку АБ «Порто-Франко» були передані майнові права, які існували на момент укладення договору і будуть існувати в майбутньому на будинок у місті Одеса по вулиці Маршала Малиновського в межах вулиці Заводської та провулку Союзного. Але суд не може погодитись із правовою позицією третьої особи, оскільки з урахуванням договору, що був укладений між ТОВ «Грані» та [PERSON], не може вважатись, що майнові права на квартиру будівельний №91, що розташована в місті Одесі по вулиці Маршала Малиновського, належні [PERSON], також були предметом вказаного договору іпотеки. Як встановлює ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Предметом позову в даному випадку є зобовязання виконання положення договору купівлі-продажу майнових прав №3/М10/07 від 25 квітня 2007 року, набуття яких позивачем [PERSON] підтверджено пунктом 1.4. договору з ТОВ «Грані» та визнано сторонами згідно акту звірки від 05 лютого 2016 року. Позивач не ставить питання про визнання права власності на обєкт нерухомого майна, у звязку з чим суд доходить висновку, що заперечення сторони відповідача та третьої особи не стосуються предмету спору. Ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд доходить висновку про задоволення заявленого позову та зобовязання ТОВ «Грані» виконати відповідні умови договору. Відповідно до ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, у звязку із задоволенням даного позову, суд вважає обґрунтованим стягнути з ТОВ «Грані» на користь [PERSON] суму оплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved