Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

в позові вказано, що позивачу, її матері та сестрі на праві спільної часткової власності належить трьохкімнатна квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності від 10.12.2007 року. Відповідач у даній квартирі зареєстрований, але з 2017 року і до цього часу в ній не проживає, оскільки 15.09.2017 року між сторонами було розірвано шлюб. Відповідач не з`являється у квартирі з лютого 2017 року, житловим приміщенням не користується та не цікавиться. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивача на вільне розпорядження та користування майном, спричиняє збільшення щомісячних витрат з комунальних платежів. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зняти з реєстрації місця його проживання у зазначеній квартирі. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов ппросила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 10.12.2007 року позивачу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві притної власності належить трьохкімнатна квартира [ADDRESS] в розмірі по 1/3 частки кожному. Відповідно до будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд . [ADDRESS] від 16.01.2008 року у квартирі зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В п. 1 ст. 316 ЦК України вказано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В п. 1 ст. 317 ЦК України вказано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. В статті 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право власності власника на майно. Неприпустимість порушення права особи на житло також констатована Європейським судом з прав людини у справі «Максименко та Герасименко проти України» від 16.05.2013 року. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарств, усунення порушень свого права власності в будь-який час . аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом у справі №638/13030/13 від 25.07.2018 року. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи або її законного представника, та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи, що рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, тому вимога про зняття відповідача з реєстрації місця проживання задоволенню не підлягає і вирішується в позасудовому порядку на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яке набрало законної сили. Таким чином позов обґрунтовано правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial