Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В пред'явленому до суду позові [PERSON] зазначила, що 30 серпня 2008 року вона уклала з [PERSON] шлюб, під час якого 30 травня 2011 року, за спільні кошти подружжя, на підставі договору купівлі-продажу придбали нерухоме майно-квартиру [ADDRESS], загальною площею 68,9 кв.м., однак, право власності було зареєстроване за відповідачем [PERSON]. Також, [PERSON] зазначила, що відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а тому в жовтні 2013 року вона звернулась з позовом до суду з метою поділу майна. Разом з тим, [PERSON] зазначила, що із-за сварок [PERSON] проживає в своїх батьків та не користується квартирою, однак, він чинить перешкоди для того, щоб вона не користувалась квартирою, а саме: зняв ручку з дверей і зачинив квартиру з середини, а вподальшому, замінивши замок на вхідних дверях, відмовився віддати від замка ключі. Окрім того, [PERSON] зазначила, що в зв'язку з цими обставинами, вона за захистом свого права зверталась до працівників ЖРЕК-1 та Тернівського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, які допомагали зайти в квартиру, однак, [PERSON] продовжує чинити перешкоди в користуванні житлом. З врахуванням зазначених обставин, [PERSON] обґрунтовуючи свої вимоги з посиланням на норми ст.155 ЖК УРСР, ст.ст.317,319,321,391 ЦК України, просить суд: вселити [PERSON] та її дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у квартиру під [ADDRESS], зобов'язавши відповідача дати ключі від квартири та судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула та подала в суд заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, зазначивши в ній про підтримання позовних вимог та прийняття судом рішення в заочному порядку. В дане судове засідання та інші судові засідання відповідач [PERSON] не прибув, заперечень проти пред'явленого позову не подав, хоча повідомлявся про явку до суду належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення-судової повістки 28 січня про виклик на 18 лютого, та його розписка від 29 квітня про виклик до суду на 5 травня 2014 року, та причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи в їх сукупності, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, приймає рішення за наявними у справі доказами. З свідоцтва про шлюб, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON], 30 серпня 2008 року уклали шлюб (а.с.14). З свідоцтв про народження суд встановив, що до укладання шлюбу [PERSON] мала малолітню дитину, сина [PERSON], а в подальшому від спільного проживання подружжя, [INFO], народила дочку [PERSON] (а.с.12,13). З договору куплі-продажі, витягу з державного реєстру прав, суд встановив, що під час шлюбу, 30 травня 2011 року, подружжя придбало квартиру [ADDRESS], власником якої був зазначений лише [PERSON] (а.с.10,11). Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2013 року, що набрало законної сили 17 березня 2014 року відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області, квартира [ADDRESS] визнана спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та поділена, визнано за кожним з подружжя право власності на ? частину квартири (а.с.35-38). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Разом з тим, суд вважає, що поданий позивачем висновок судово-медичного експерта №639 від 21 листопада 2013 року щодо отримання [PERSON] тілесних ушкоджень, не доводить вини [PERSON], оскільки його винність та обставини події можуть встановлюватись в кримінальному судочинстві (а.с.20-21). Однак, відповідач всупереч ч.1 ст.60 ЦПК України не заперечив проти позову, проти обставин, що він перешкоджає в користуванні квартирою [PERSON], а тому суд вважає, що наявний спір між подружжям щодо користування житлом. З врахуванням встановлених обставин, наявності зазначеного предмета спору, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Згідно ст.ст.317,319,321 ЦК України власник володіє, користується своїм майном, оскільки воно є непорушним. Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно ст..155 ЖК УРСР, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користуватися житловим приміщенням. Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial