Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «СК «Уніка» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка» про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, представник позивачів посилалась на ті обставини, що [PERSON] є власником автомобілю марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER]. 22 вересня 2014 року між [PERSON] з одної сторони, та ПАТ «СК «Уніка» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка» з іншої сторони, був укладений договір №027035/4002/0003572 добровільного страхування наземного транспортного засобу, відповідно до умов якого вказаний автомобіль був застрахований за низкою страхових випадків із лімітом відповідальності страховика у розмірі 170000,00 гривень. В листопаді 2014 року відбулась ДТП за участю вказаного автомобілю під керуванням водія [PERSON], що призвела до заподіяння певних механічних пошкоджень зазначеній власності позивача [PERSON] За результатами розгляду страхового випадку, страховиком було визначено загальну суму шкоди, що підлягає відшкодуванню у розмірі 22388,30 гривень. Не погоджуючись із сумою шкоди, за зверненням позивачів проводилось експертне дослідження та загальну суму відновлювального ремонту визначено у розмірі 111246,55 гривень. У звязку з викладеним, позивачі вважають необґрунтованим визначення суми страхового відшкодування страховою компанією, у звязку з чим [PERSON], [PERSON] звернулись з даним позовом до суду, в якому просили суд стягнути на їх користь з ПАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування у розмірі 111246,55 гривень, суму понесених витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1254,00 гривень та судові витрати. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд цивільної справи, але на адресу суду надійшли заяви про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст.158 ч.2 ЦПК України. Представник ПАТ «СК «Уніка» у відкрите судове засідання не зявився, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторони позивачів, оглянувши представлені суду письмові докази, надавши виниклим між сторонами правовідносинам належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість часткового задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] виходячи з наступного. Під час розгляду цивільної справи і на підставі присутніх в ній доказів судом було встановлено, що [PERSON] є власником автомобілю марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER]. 22 вересня 2014 року між [PERSON] з одної сторони, та ПАТ «СК «Уніка» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «СК «Уніка» з іншої сторони, був укладений договір №027035/4002/0003572 добровільного страхування наземного транспортного засобу, Згідно п.п.1.1.,1.3. договору страхування, застрахованими є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та повязані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER], із зазначенням переліку страхових ризиків, в тому числі ДТП, та франшизою у розмірі 0,00%, із страховою сумою у розмірі 170000,00 гривень. 21 квітня 2010 року відбулась ДТП за участю автомобілю марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобілю марки «Hyundai», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Київського районного суду міста Одеси у справі про адміністративне правопорушення №3-15024/14-п від 20 листопада 2014 року, суд встановив наявність в діях водія [PERSON] порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України під №1306 від 10 жовтня 2001 року, у звязку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до судового рішення, [PERSON] було визнано винною у вчинені відповідного адміністративного правопорушення. Дане судове рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку. Як регламентує ст. 61 ч.ч.1,3,4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Спираючись на вказану норму процесуального закону, суд приходить до висновку, що згадана ДТП відбулась за наявності вини [PERSON] ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів під керуванням наведених осіб призвела, зокрема, до заподіяння механічних пошкоджень автомобілю марки «Ford Fiesta», реєстраційний номер [NUMBER]. Після звернення до страховика та проведення огляду пошкодженого автомобілю, ПАТ «СК «Уніка» було визначено загальну майнову шкоду, заподіяну власникові транспортного засобу у розмірі 22388,30 гривень, про що лист ПАТ «СК «Уніка» №8148 від 30 грудня 2014 року. Не погоджуючись із визначеним розміром заподіяної майнової шкоди, за зверненням [PERSON] було проведене дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, заподіяного власникові відповідного автомобілю, та відповідно до положень висновку Одеського НДІСЕ №217 від 10 квітня 2015 року, вартість відновлювального ремонту склала 111246,55 гривень. За проведення дослідження заявником сплачено 1254,00 гривень згідно квитанції №223468 від 19 січня 2015 року. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як наводить ст. 980 ч.1 п.2 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з, зокрема, володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). При цьому, згідно ст. 981 ч.1 ЦК України, договір страхування укладається в письмовій формі. Наряду з тим, договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Як регламентує ст. 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 8 ч.ч.1,2 Закону України «Про страхування», страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 9 ч.ч.1,2,15,16,17 Закону України «Про страхування», страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобовязаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст. 16 ч.ч.1,3 Закону України «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Як передбачає ст. 18 ч.ч.2,3 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Водночас, договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. З урахуванням викладеного, суд зясував, що в даному випадку між сторонами по справі склались страхові правовідносини у вигляді майнового страхування та відповідний договір набрав чинності. Як встановлює ст. 988 ч.1 ЦК України, страховик зобовязаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом. Згідно розяснення, наведеного у ст. 22 ч.2 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача ПАТ «СК «Уніка» підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 111246,55 гривень, сума витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 1254,00 гривень. Однак при цьому, суд не вбачає підстав для стягнення страхового відшкодування з страховика на користь позивачів в рівних частках. Власником пошкодженого транспортного засобу є [PERSON], згідно договору страхування особа також є вигодонабувачем. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути суму невиплаченого страхового відшкодування на користь [PERSON], а суму витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 1254,00 гривень на користь [PERSON] Як наводить ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, у звязку із задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з ПАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 1678,50 гривень. При цьому суд не вбачає можливим задовольнити вимоги позивачів щодо стягнення з ПАТ «СК «Уніка» суми витрат на правову допомогу, що визначена стороною у розмірі 6600,00 гривень, оскільки суду не представлено розрахунків відповідної суми, що унеможливлює перевірку її обґрунтованості згідно ст. 84 ч.2 ЦПК України та ст.ст. 1,2 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Outcome: partial