Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням житлового будинку № 12 в по пров. Морський в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в будинку не проживає вже тривалий час, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також позивачі зазначали, що реєстрація відповідача у будинку не дає їм можливості в повному обсязі реалізовувати своє право на розпорядження майном. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням буд. № 12 по пров. Морський в м. Миколаєві. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представники Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району ММР, Ленінського районного відділу в м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, ЖКП ММР «Південь» в особі ЖЕК №19 в судове засідання не зявились. Про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Житловий будинок № 12 по провулку Морському в м. Миколаєві належить на праві власності [PERSON] та неповнолітній [PERSON] в рівних частках, по ? частині кожному, на підставі Договору дарування від 29.12.2015 р., посвідченого ПН ММНО [PERSON] Відповідно до Акту від 02.08.2016 р. в зазначеному вище житловому будинку відповідач не проживає з травня 2015 року. Його особистих речей в будинку немає, комунальні послуги відповідач не сплачує. Реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди власникам у розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що оскільки відповідач не мешкає у зазначеному будинку з травня 2015 року, подарував житло дітям, вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved