Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В Рівненській міській суд звернулась [PERSON] з позовом [PERSON] про визнання заповіту та договору дарування недійсними та стягнення 12500 грошових коштів належних [PERSON] Ухвалою Рівненського міського суду від 11.06.2014 року за письмовою заявою позивача позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсним одностороннього правочину -заповіту та двостороннього правочину договору дарування частини квартири залишено без розгляду. В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів збільшили. Просять суд стягнути з [PERSON] на користь позивача, як спадкоємця першої черги за законом після смерті [PERSON],померлого [INFO] року,яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку 25 000 гривень,які належали померлому. Представник позивача суду пояснила, що [PERSON] як спадкоємець першої черги прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Першої Рівненської ДНК, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. Враховуючи ,що відповідач до нотаріальної контори не зверталась вважається особою,яка не прийняла спадщину. Позивач додатково пояснила,що після смерті їх батька правоохоронцями в його квартирі були виявлені кошти в сумі 25000 гривень. Вказані кошти слідчим були повернуті [PERSON],а оскільки вона не є спадкоємцем просить суд стягнути з неї зазначені суму. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог та суду пояснили, що позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь 25000 грн. грошових коштів належних на її думку [PERSON] не може бути задоволено з тих підстав, що вона не представила жодного доказу того, що ці кошти належали саме батьку оскільки вказана квартира, а саме 1/2 її частки належить на праві власності сину позивача, який там проживає. З відповіді на заяву від 31.10.2012 року, яка надана УМВС України в Рівненській області зазначено « вилучені кошти в ході обшуку у квартирі покійного [PERSON]» не доводять факту походження та належності грошей саме йому. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними , а тому позов задоволення не підлягає. Судом встановлено, що у період 08-09 травня 2012 року невстановлена особа, перебуваючи в помешканні [PERSON] умисно спричинила тілесні ушкодження, внаслідок яких наступила смерть. За даним фактом СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Під час проведення досудового розслідування, при проведення обшуку виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 25 000 гривень та повернуто прийомній дочці [PERSON]. З оглянутої в судовому засіданні відповіді УМВС України в Рівненській області, наданої за результатами розгляду заяви [PERSON], вказані грошові кошти повернуті [PERSON], оскільки згідно із заповітом від 05.01.2011 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2-2, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було,і з чого б воно не складалось , і взагалі все, що йому належало на день смерті , своїй дочці [PERSON] Однак, на переконання суду, факт повернення працівниками СУ УМВС України під розписку грошових коштів прийомній дочці [PERSON]- [PERSON] не є фактом походження та належності вказаних коштів покійному. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Однак, ні під час звернення до суду, ні в ході судових засіданні позивачем [PERSON] не надано жодного доказу, які підтвердили, що грошові кошти , які виявлені під час обшуку квартири за адресою : [ADDRESS] , належали покійному [PERSON] та входять до складу спадщини. Згідно статті 10 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене , суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 25000 гривень задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed