Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

в позові вказано, що за час шлюбу, який розірвано 28.03.2006 року у сторін народилися син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] .\~ Відповідач не виконує обов`язків щодо утримання дітей. 14/02/2007 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області присуджено аліменти в розмірі по 350 гривень на утримання сина та 130 гривень на утримання доньки до досягнення нею річного віку, а надалі стягувати 350 гривень до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів не відповідає встановленому законом їх мінімуму. Тому позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з визначеного судовим рішенням від 14/02/2007 на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та серії [NUMBER] батьками [PERSON] та [PERSON] зареєстровано сторін спору. 14/02/2007 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області на користь позивача присуджено з відповідача аліменти в розмірі 350 гривень на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття та в розмірі 130 гривень на утримання доньки [PERSON] - [PERSON] до досягнення нею річного віку, а надалі 350 гривень до досягнення нею повноліття. 14/08/2007 видано виконавчий лист. Таким чином судовими рішеннями вже було встановлено та визнано сторонами наявність у них сина та доньки, присудження аліментів на їх утримання в визначених сумах. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже позивачка довела встановлення положеннями СК України правових підстав звернення до суду із позовом про можливість зміни способу стягнення аліментів. В п. 1 ст. 183 СК України вказано, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В позові розміщено прохання позивачки змінити спосіб стягнення аліментів з визначеної суми грошових коштів на частку доходу відповідача в розмірі 1/3 їх частини. В п. 5 ст. 183 СК України вказано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже право на стягнення аліментів в розмірі однієї третьої доходу відповідача гарантовано законом у формі безспірного наказного провадження. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів встановлено законом, а тому сторони не вправі подавати суду свої заперечення щодо цього розміру, оскільки це означає їх непогодження із положеннями закону, що є обов`язковий для їх виконання. Обов`язок виконання законів громадянами та резидентами України встановлено положеннями Конституції України. Таким чином позов обгрунтовано належними правовими підставами, що встановлено положеннями СК України в якості мінімальної соціальної гарантії, позов підлягає до задоволення. В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тому в резолютивній частині судового рішення зазначенню підлягає інформація стосовно відповідача, яка безпосередньо надана\~ позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок встановлено у визначеному розмірі, а не в процентному відношенні, тому він покладається до стягнення на відповідача.\~ Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved