Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на розгляді перебувала дана цивільна справа, у якій заочним рішенням суду від 09.04.2014 р. позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі (а.с.100-105). 23.05.2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення на підставі ст.220 ЦПК України, у зв'язку з тим, що рішенням суду не ухвалено рішення щодо частини вимог, викладених у п.2, 3 уточненої позовної заяви від 11.03.2014 р., зданої до суду 13.03.2014 р. (а.с.107-109). У судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 220 ЦПК України, зважаючи на наступне: Згідно ч. 1 п. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до резолютивної частини рішення суду від 09.04.2014 р., суд вирішив: «Позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити повністю. Встановити факт, що спадкоємець - [PERSON], [INFO] постійно не проживала із спадкодавцем - [PERSON], померлою [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: квартира [ADDRESS]. Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за Законом від 18.11.2013 р., нотаріальний бланк серії ВТО № 414736, серія та номер реєстровий № 1-3541, спадкова справа № 125 / 2012 р., виданий Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, відповідно до котрого [PERSON], [INFO] успадкувала 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], зареєстрованою за адресою 51500, [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], право приватної власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]» Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи рішення, суд не вирішив позовні вимоги, заявлені позивачем відповідно до уточненої позовної заяви від 11.03.2014 р. та викладені у п.п. 3, 4 прохальної частини позовної заяви, а саме щодо скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання за позивачем права на 1/4 частину спірної квартири. (а.с78-83). Розглянувши вказані вимоги, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки є прямим наслідком визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2013 р., відповідно до котрого відповідач успадкувала спірну 1/4 частину квартири [ADDRESS], та послідовно випливають із задоволення вказаної вимоги, так як за наслідками видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2013 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було внесено запис про реєстрацію права власності відповідача на спірну частку, а визнання за позивачем права приватної власності на 1/4 частину спірної квартири відповідає способам захисту відповідно до ст.16 ЦПК України.

Outcome: approved