Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначає, що згідно письмової розписки від 11 червня 1996 року вона за 800 доларів США придбала у [PERSON] житловий будинок в с. Терлівка Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, який після отримання коштів передав їй документи на будинок. Згідно доручення від 20 червня 1996 року [PERSON] довірив [PERSON] подарувати їй даний будинок, який розташований по [ADDRESS] , а сам вибув на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим. В подальшому згідно довідки-характеристики Хмельницької міської Ради народних депутатів БТІ від 24 лютого 1997 року виготовлялися документи для відчуження житлового будинку та сараю по [ADDRESS] , які належали [PERSON] , для неї. В 1997 року у житловому будинку відбулася пожежа під час якої частково згоріли документи на будинок, гроші і вона не мала можливості звернутися в БТІ для з`ясування чи виготовили їй документи на будинок чи ні і договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально не посвідчували. У будинку вона постійно проживає понад 24 роки, користується ним, сплачує комунальні послуги за електроенергію та інші витрати для забезпечення нормального існування та збереження будинку, зберігає документи на житловий будинок, проте документація на нього залишається не переоформленою на неї. [PERSON] та його дружина [PERSON] вибули на проживання до Автономної Республіки Крим, після переїзду вони не зверталися до суду про усунення перешкод у користуванні житловим будинок. Позивач неодноразово зверталася в усній формі до Летичівської селищної ради із допомогою оформлення правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок, однак їй відмовляли та рекомендували звернутися до суду. У зв`язку із цим просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача та представник селищної ради подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, представник відповідача позовні вимоги визнає. [PERSON] до суду не з`явився, згідно листа Летичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16 червня 2021 року у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян містяться відомості, що 11 червня 2008 року виконавчим комітетом Новопокровської сільської ради Красногвардійського району Автономної Республіки Крим складено актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (ч. 4). Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року судам роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Із поданої 09 вересня 2021 року представником Летичівської селищної ради заяви вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає, проти позову не заперечують, таке визнання є повним та безумовним. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За вказаних обставин суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст.ст. 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved