overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що у січні 2012 року, він придбав у відповідача автомобіль ВАЗ 21099, ДНЗ [NUMBER], 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], за ціною 2600 доларів США, що на той час складало 20800 грн. Відповідач передав йому свідоцтво про право власності на ТЗ. З того часу позивач керував даним транспортним засобом і вважав його своїм майном. Проте 02.04.2014 року у м. Немирів, позивача зупинив інспектор ДАЇ і вилучив у нього даний ТЗ, повідомивши, що на нього накладено арешт. Згідно акту огляду затриманого транспортного засобу, що передається на тимчасове зберігання, було вилучено автомобіль ВАЗ 21099, ДНЗ [NUMBER], 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], у м. Немирів Вінницької області та даний транспортний засіб передано на штраф майданчик. Вважає, що дане майно повинно бути вивільнене з - під арешту та передане йому, як власнику, тому звертається до суду з даним позовом про визнання права власності. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник ДВС Калинівського районного управління юстиції Вінницької області Морозова Ю.А. у судове засідання не з'явилась, хоч про день розгляду справи була завчасно і належним чином повідомлена, але до суду від неї надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що у січні 2012 року, позивач придбав у відповідача автомобіль ВАЗ 21099, ДНЗ [NUMBER], 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], за ціною 2600 доларів США, що на той час складало 20800 грн. Відповідач передав позивачеві свідоцтво про право власності на ТЗ. З того часу позивач керував даним транспортним засобом і вважав його своїм майном. Проте 02.04.2014 року у м. Немирів, позивача зупинив інспектор ДАЇ і вилучив у нього даний ТЗ, повідомивши, що на нього накладено арешт. Згідно акту огляду затриманого транспортного засобу, що передається на тимчасове зберігання, було вилучено автомобіль ВАЗ 21099, ДНЗ [NUMBER], 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], у м. Немирів Вінницької області та даний транспортний засіб передано на штраф майданчик. Згідно висновку № 2097 експертного авто товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу складеного 07.08.2014 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER], на дату оцінки становить 26 570, 74 грн. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так як право власності фактично перейшло до позивача на підставі усного договору, кошти на майно передані ним колишньому власнику транспортного засобу, що підтверджується відповідачем право власності на спірне майно має бути визнане за [PERSON] Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що являється власником будинку № 12 по вулиці Чапаєва в селі Чернятин Калинівського району. В 2009 році позивачка зареєструвала в своєму будинку відповідача [PERSON], який одружився з її донькою і став проживати разом з ними. В листопаді 2014 року відповідач виїхав з будинку. З того часу відповідач не проживає в будинку. Жодного разу не зявився в ньому, але до цього часу зареєстрованій в ньому, так як добровільно не бажає зніматися з реєстрації в даному будинку. Тому позивач звертається до суду з даним позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона позов підтримує повністю та просить слухати справу без її участі. Згідно ст. 158 ЦПК особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] являється власником будинку № 12 по вулиці Чапаєва в селі Чернятин Калинівського району. В 2009 році позивачка зареєструвала в своєму будинку відповідача [PERSON], який одружився з її донькою і став проживати разом з ними. В листопаді 2014 року відповідач після сварки зібрав речі і виїхав з будинку. З того часу [PERSON] не проживає в будинку. Жодного разу не зявився в ньому, але до цього часу зареєстрованій в ньому, так як добровільно не бажає зніматися з реєстрації в даному будинку. В даний час позивачці невідомо місце фактичного проживання відповідача. Оскільки відповідач у даному будинку не проживає, та не є власником будинку, в даний час виникла необхідність виписати його з будинку, так як це обмежує права позивачки на даний будинок. А саме, позивачка позбавлена можливості в подальшому розпорядитись будинком на свій розсуд. В даний час не має можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг в будинку. Той факт, що відповідач [PERSON] [INFO] не проживає в належному позивачці будинку з листопада місяця 2014 року, підтверджується довідкою № 716 виданою виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Калинівського району Вінницької області 23.11.2016 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт непроживання [PERSON] в будинку № 12, по вул. Чапаєва в с. Чернятин Калинівського району Вінницької області понад 6 місяців, однак він залишається зареєстрованим за даною адресою. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст. 71 Житлового Кодексу України та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідача в будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що надає послуги з централізованого опалення, технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем опалення для населення м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, у тому числі, відповідачеві, який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Тарифи на ці послуги встановлені рішеннями виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області. Між позивачем та відповідачем договір про надання послуг укладено не було у зв'язку з уникненням від його укладення та небажанням відповідача. Позивач надає відповідачеві зазначені послуги вчасно та належної якості, а відповідач їх не оплачує, у зв'язку з чим, за період з 01.08.2010 року по 30.11.2013 року виникла заборгованість в сумі 8122,96 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 229,40 грн. В судове засідання представник позивача в особі Крамчаніна О.М. не з'явився, але, відповідно до заяви, яка є у справі, просить суд розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Також у своїй заяві він зазначив, що відповідач до позивача не звертався з заявами чи скаргами щодо ненадання послуг, або ж надання їх неналежної якості. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які є у справі. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі рішення № 22 сесії Летичівської селищної ради від 16.01.2007року він отримав ордер № 023008 [PERSON] ХМО на житлове приміщення і згідно розпорядження від 10.03.2016року № 912, 11.03.2016року йому видано свідоцтво про право власності на квартиру № 14 в смт. Летичів по вул. Соборній, будинок 3. Посилаючись на те, що в даній квартирі [PERSON],1967року народження, прописаний але фактично в ній не проживав і не проживає, хоча члени його сімї були виписані з квартири ще до 2006року, що призводить до труднощів у користуванні, розпорядженні квартирою та впорядкуванні документів, він просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування квартирою № 14 в смт. Летичів, вул. Соборна, буд. 3(на день реєстрації [PERSON] вул. Леніна) Хмельницької області. В судове засідання позивач і його представник заявили про розгляд справи за їх відсутності, вимоги просять задовольнити, не заперечують проти заочного вирішення справи. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином 05 лютого 2018року в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не заявив. Справу розглянуто відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України за наявними у справі матеріалами і відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним\~ чином\~ повідомленого\~ про\~ дату, час і місце\~ судового засідання,\~ який не повідомив\~ причини\~ неявки, не подав\~ відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи,\~ на підставі наявних у справі доказів, та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Спір по встановлених правовідносинах суд вирішує по ст. 71, 72 ЖК України, відповідно до яких, в судовому порядку провадиться визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад шість місяців. Свідоцтвом про право власності виданим згідно розпорядження № 912 від 10.03. 2016року, Технічним паспортом на квартиру № 14 в житловому будинку № 3 по вул. Соборній в смт. Летичів та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованим 04.04.2016року № 56573572 Хмельницьким БТІ, підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов життя за адресою [ADDRESS] [PERSON] за вказаною адресою не проживає з березня 2007року. Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає у належній позивачу квартирі [ADDRESS] з 2007року, тобто відсутній в даній квартирі понад шість місяців, що є обставиною для визнання його особою, яка втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71, 72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позовній заяві позивач зазначає, що народився [INFO] і [PERSON] є його батьком. В даний час він є повнолітнім однак продовжує навчання в Хмельницькому політехнічному коледжі на денній формі навчання і у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, і тому, посилаючись на ст. 199 СК України, просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі твердої грошової суми 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення в суд і до закінчення навчання, але не більше досягнення ним 23 років.. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просить їх задовольнити. повністю. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Згідно з\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. \~ \~ \~ \~ Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на день звернення до суду [PERSON] досяг віку 18 років і, згідно довідки Хмельницького політехнічного коледжу № 20351 від 20.08.2019 року, він є студентом четвертого курсу денного відділення і навчається з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. \~ \~ \~ \~ Свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 22 травня 2001 року Меджибізькою селищною радою на підставі актового запису про народження № 15 від 22 травня 2001 року підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] і [PERSON] є його батьком . \~ \~ \~ \~Відповідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подав позов 31.07.2019 року, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дня звернення в суд, тобто з 31 липня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним віку 23 років. \~ \~ \~ Виходячи\~з наведеного,\~ст.\~182,\~191,\~199,\~200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Впозовній заяві позивач зазначає, що у період шлюбних відносин з [PERSON] 28.07.2009року у них народилась донька Тетяна і в свідоцтві про її народження він записаний батьком. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, вона просить стягнути з нього, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. Крім того, зазначає, що на перше вересня вона збирала дитину до школи у перший клас і на придбання для неї шкільного одягу, взуття, шкільного приладдя, додатково витратила 4686грн.96коп., половину яких, 2343грн.48коп., просить стягнути з нього, як часткове відшкодування понесених нею додаткових витрат. Також просить стягнути судові витрати в сумі 551грн.20коп.. Позивачка у письмовій заяві, і її представник у судовому засіданні, уточнили позовні вимоги, просять стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 800грн., а в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини в сумі 2343грн.48коп. просять залишити позовні вимоги без розгляду. Відповідач у письмових запереченях, і його представник у судовому засіданні, вимоги не визнають, посилаючись на неможливість сплачувати аліменти із за того, що [PERSON] хворіє, не працює, згідно повідомлення № 02-02/257 від 31.08.2016року Летичівського РЦЗ [PERSON] на обліку РЦЗ не перебуває, на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, батько, крім того, є інвалідом другої групи,. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181, 182, 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, яка не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і (або) у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки Летичівської ЦРЛ № 275 від 22.09. 2016 року, виданої на підставі амбулаторної карточки, відповідач з 1 вересня 2016 року знаходиться під наглядом лікувального закладу. Судом не добуто доказів щодо працевлаштування відповідача та розміру його доходу. Враховуючи матеріальний стан відповідача і стан його здоровя, виходячи з того, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягувати зменшенний розмір аліментів, ніж заявлено позивачем, до суми 500грн. щомісячно їз стягненням їх з 06.09.2016року до досягнення донькою Тетяною,28.07.2009року народження, повноліття. Крім того, у задоволення клопотання позивача, суд вважає за доцільне залишити без розгляду вимоги щодо відшкодування її додаткових витрат на утримання дитин в розмірі 2343грн.48коп.. Разом з тим, з відповідача слід стягнути в доход бюджету 551грн.20коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначив, що 14 березня 2007 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна частка площею 4,84 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «Пам'ять Леніна» Михайлівського району Запорізької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) ЗП № 028152, зареєстрованим у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 609 від 25 вересня 1996 року. В передбачений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки був загублений оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду, оскільки був пропущений шестимісячний строк. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Михайлівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позов, визначити [PERSON] додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 14 березня 2007 року [PERSON]. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що у позивача [PERSON] був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, тому суд вважає, що шестимісячний строк прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначив, що 17 квітня 2006 року померла його бабуся [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ЗП № 158500, площею 5,9848 га у межех згідно з планом, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області. Згідно заповіту від 30 серпня 2002 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, згідно якого всі належні їй земельні ділянки, що будуть належати їй на день її смерті і на які за законом матиме право в с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, заповіла [PERSON]. В передбачений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки він не знав про наявність у баби спадкового майна. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду, оскільки був пропущений шестимісячний строк. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог ст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позов, визначити [PERSON], додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 17 квітня 2006 року [PERSON], оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] не знав про наявність у баби спадкового майна, та не знав про необхідність подавати заяву нотаріусу до спливу шестимісячного строку, тому суд вважає, що шестимісячний строк прийняття спадщини пропущений позивачами з поважних причин. Враховуючи викладене,

Outcome: approved