Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

В серпні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» [PERSON] (далі ПАТ «Банк Форум») звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 03 вересня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0182/07/15-N, згідно якого останньому був наданий кредит в розмірі 35 000 доларів США строком до 03 вересня 2017 року зі сплатою відсотків в розмірі 11,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань, ПАТ «Банк Форум» уклало з [PERSON] договір поруки від 03 вересня 2007 року за № 0182/07/15-N (П). Також 03 вересня 2007 року між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір № 0182/07/15-N (І), за умовам якого в іпотеку передано житловий будинок № 11а по вул. Юній в с. Іллічівське Донецької області. У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за кредитним договором станом на 05 серпня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 12 146,62 доларів США, яка складається з: суми простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 3 312,92 доларів США; суми заборгованості по поверненню кредитних коштів поточної 7 552 доларів США; суми заборгованості за нарахованими процентами 1 160,23 доларів США, поточної суми заборгованості за нарахованими процентами 121,47 доларів США, нарахованої пені 31 350 грн. та суми штрафу 5 000 грн., які позивач просив стягнути з відповідачів. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 вересня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» суму заборгованості за кредитним договором № 0182/07/15-N від 03 вересня 2007 року в розмірі 12146 доларів США 62 центів та нараховану пеню в розмірі 31350 гривень і штраф в розмірі 5000 гривень. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 3654 гривні. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2017 року заява [PERSON] про перегляд заочного рішення залишена без задоволення. В апеляційній скарзі відповідачка [PERSON] просила рішення суду скасувати, зменшивши розмір неустойки, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду цим обставинам, а також на неправильне застосування і порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки [PERSON] та її представника [PERSON], які просили задовольнити скаргу, вивчивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені та штрафу необхідно скасувати та в задоволенні цих позовних відмовити з таких підстав. Вирішуючи справу, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги та стягнув заборгованість, яка виникла за кредитним договором укладеним між позивачем та [PERSON], [PERSON] разом із пенею та штрафом. Проте повністю з такими висновками погодитися не можна. Як вбачається з матеріалів справи, 03 вересня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0182/07/15-N, на підставі якого останньому був наданий кредит в розмірі 35000 доларів США строком до 03 вересня 2017 року зі сплатою відсотків в розмірі 11,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, банк уклав з [PERSON] договір поруки від 03 вересня 2007 року за № 0182/07/15-N (П). Також 03 вересня 2007 року з [PERSON] був укладений іпотечний договір № 0182/07/15-N (І) за яким в іпотеку передано житловий будинок № 11а по вул. Юній в с. Іллічівське Донецької області. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 червня 2014 р № 49 почато ліквідацію ПАТ «Банк Форум» з 16 червня 2014 р. та з 19 січня 2015 р. рішенням № 10 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» призначено [PERSON] (а.с. 25-26). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Виходячи з наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів за кредитним договором станом на 05 серпня 2015 року становить 12146,62 доларів США, яка складається з: суми простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 3312,92 доларів США; суми заборгованості по поверненню кредитних коштів поточної 7552 доларів США; суми заборгованості за нарахованими процентами 1160,23 доларів США, поточної сума заборгованості за нарахованими процентами 121,47 доларів США, нарахованої пені 31350 грн. та суми штрафу 5000,00 грн. Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Маріуполь віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Оскільки відповідачі постійно зареєстровані та проживають у м. Маріуполі на них розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а відтак починаючи з 14 квітня 2014 року пеня на основну суму заборгованості із їх зобовязань за кредитним договором не нараховується. З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня та штраф розраховані позивачем з 02 вересня 2014 року та стягненню не підлягають, а відтак рішення першої інстанції в цій частині необхідно скасувати та в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Інші доводи апеляційної скарги не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з якими законодавство повязує можливість скасування чи зміни рішення та не стосуються предмету спору.

Outcome: partial