Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 23 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 183. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивач зазначає, шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинені в листопаді 2016 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги та любові. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам їх дітей. Спору щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Крім того заявлені вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей, в яких просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у частці від заробітку (доходу) щомісяця, і вважає, що 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця на кожну дитину буде достатньо для задоволення потреб дітей, оскільки відповідач ухиляється від утримання дітей, іншої матеріальної допомоги не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов в частині розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, в частині стягнення аліментів - визнав частково, згоден на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку щомісяця. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 23 червня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 183 /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.10,11/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Ситнік», змінити яке після розірвання шлюбу не просить. Судом також встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] пред'явлений 29 грудня 2016 року /а.с. 2-3/, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок та на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: partial