overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, відновлення становища, що існувало до порушення. Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку у [ADDRESS], кадастровий номер 8000000000:85:977:0042; забороною [PERSON] та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці, а також вчиняти будь-які дії із земельною ділянкою у [ADDRESS] кадастровий номер 8000000000:85:977:0042, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно зазначеної земельної ділянки, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Оскільки є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне накласти арешт на земельну ділянку у [ADDRESS], кадастровий номер 8000000000:85:977:0042, яка належить на праві власності [PERSON], а також заборонити [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт, пов»язаних з будівництвом житлового будинку, господарських будівель і споруд на вказаній земельній ділянці. Згідно ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки. До Оболонського районного суду м. Києва від [PERSON] надійшла заява про об»єднання вказаної вище цивільної справи з цивільною справою за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свою заяву [PERSON] обгрунтовує тим, що він є поручителем за кредитним договором, укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» та [PERSON], а тому вважає, що розгляд цих справ є доцільним. В судовому засіданні представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просив відмовити у задоволенні клопотання. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки судові не повідомили. Заслухавши думку представника ТОВ «Кредитні ініціативи», дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 126 ЦПК України, суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного і того самого позивача до одного і того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного і того самого відповідача. Так, як ТОВ «Кредитні ініціативи» було заявлено позов до різних відповідачів, вказані позови предметно між собою не пов'язані, суд вважає, що в задоволенні заяви [PERSON] про об»єднання в одне провадження цивільних справ слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ФГ «ЮРІЯ-2006» до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. 08.01.2020 року від представника позивача ФГ «ЮРІЯ-2006» - Крукеницької Т.М. до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання по даній справі у режимі відеоконференції. В обґрунтування клопотання представник посилається на те, що в судове засідання по вказаній справі не може прибути у зв`язку із тим, що місцезнаходження представника позивача територіально віддалено знаходиться від місцезнаходження суду, а тому просить забезпечити її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Галицьким районним судом м. Львова. Дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Частиною 2 статті 212 ЦПК України передбачено, що учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. З аналізу наведеної норми слідує, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою. Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, факт проживання відповідачки у м. Києві, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ФГ «ЮРІЯ-2006» до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. 08.10.2019 року від представника позивача ФГ «ЮРІЯ-2006» - Крукеницької Т.М. до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання по даній справі у режимі відеоконференції. В обґрунтування клопотання представник посилається на те, що в судове засідання по вказаній справі не може прибути у зв`язку із тим, що місцезнаходження представника позивача територіально віддалено знаходиться від місцезнаходження суду, а також наявне інше судове засідання на 16 год. 00 хв. 16.10.2019 року, а тому просить забезпечити її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Галицьким районним судом м. Львова. Дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Частиною 2 статті 212 ЦПК України передбачено, що учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. З аналізу наведеної норми слідує, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відеоконференції, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою. Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, факт проживання відповідачки у м. Києві, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва, перебувала цивільна справа за заявою комунального підприємства «Житлосервіс» «Куренівка» Оболонського району у м. Києві про видачу судового наказу до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 10.10.2014 року Оболонським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги. 26.03.2015 року представник комунального підприємства «Житлосервіс» «Куренівка» Оболонського району у м. Києві звернувся до суду із заявою про внесення виправлень у судовий наказ, посилаючись на те, що при винесенні судового наказу в даній справі було допущено помилку, а саме, не зазначено адреси проживання боржників, що фактично стало причиною відмови державних органів виконувати рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, в судовому наказі від 10.10.2014 року дійсно допущена описка, а саме в резолютивній частині наказу не зазначено адреси проживання боржників. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Згідно ст.219 ЦПК України, суд з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, може виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в резолютивній частині наказу допущено помилку, яка має бути виправлена шляхом постановлення відповідної ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва, перебувала цивільна справа за заявою комунального підприємства «Житлосервіс» «Куренівка» Оболонського району у м. Києві про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги. 23.06.2014 року Оболонським районним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги. 26.03.2015 року представник комунального підприємства «Житлосервіс» «Куренівка» Оболонського району у м. Києві звернувся до суду із заявою про внесення виправлень у судовий наказ, посилаючись на те, що при винесенні судового наказу в даній справі було допущено помилку, а саме, не зазначено адреси проживання боржника, що фактично стало причиною відмови державних органів виконувати рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, в судовому наказі від 23.06.2014 року дійсно допущена описка, а саме в резолютивній частині наказу не зазначено адреси проживання боржника. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Згідно ст.219 ЦПК України, суд з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, може виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в резолютивній частині наказу допущено помилку, яка має бути виправлена шляхом постановлення відповідної ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні. 14 березня 2016року рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов задоволений частково та зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON] та членам їх родини не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні кімнатою площею 10,2 кв.м. квартири [ADDRESS], а саме звільнити зазначену кімнату від майна відповідачів та членів їх родини; заборонити відповідачам та членам їх родини займати та використовувати зазначену кімнату для своїх потреб; не чинити перешкод позивачу у встановлення дверей з замком до зазначеної кімнати; зобов'язати відповідачів забезпечити позивача ключами від замку до загальних дверей у зазначеній квартирі. Зобов'язано [PERSON], [PERSON], [PERSON] та членам їх родини не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні місцями загального користування у квартирі [ADDRESS] у м. києві, а саме: кухнею, туалетом, ванною, коридором. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Разом з позовними вимогами, які задоволені рішенням Оболонським районного суду м. Києва від 14.03.2016року, судом в рішенні не було визначено спосіб його виконання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві. Інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК Українис суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. В зв'язку з тим, що дана позовна вимога не була заявлена позивачем при подачі позовної заяви та постановці рішення у звязку з чим суд дійшов висновку, що вимога не було визначено спосіб його виконання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Дмитро Борисович, про визнання заповіту нікчемним. 16.03.2017року рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов задоволений та визнано заповіт складений [PERSON] від 29 лютого 2016 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко Дмитром Борисовичем, зареєстрований в реєстрі №419 - нікчемним. Разом з позовними вимогами, які задоволені рішенням Оболонським районного суду м. Києва від 16.03.2017року, не вирішено питання судових витрат, яка судом розглянута не була. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві. В судове засідання відповідач не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК Українис суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачений судовий збір при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 551,20 гривень. У звязку з чим суд дійшов висновку, що вимога про стягнення судового збору в розмірі 551,20гривень з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до комунального підприємства « Притулок для тварин» про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди. 19.09.2016року рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов задоволений частково та поновлено [PERSON] строк на звернення до суду з позовом до комунального підприємства « Притулок для тварин» про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди. Визнано дії комунального підприємства « Притулок для тварин», пов'язані зі звільненням [PERSON], неправомірними. Скасувано наказ директора комунального підприємства « Притулок для тварин» від 02 січня 2013 року №2-к про звільнення з роботи [PERSON] у зв'язку з прогулом без поважних причин, за п.4 ст.40 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді лікаря ветеринарної медицини комунального підприємства « Притулок для тварин» з 02 січня 2013 року. Стягнуто з комунального підприємства « Притулок для тварин» на користь [PERSON] 3000 (три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 01.11.2016р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2016р. залишено без змін. Разом з позовними вимогами, які задоволені рішенням Оболонським районного суду м. Києва від 19.09.2016 року, позивачем заявлено вимогу про стягнення з комунального підприємства « Притулок для тварин» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1992гривень судового збору, яка судом розглянута не була. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві. В судове засідання відповідач не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК Українис суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачений судовий збір при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 487,20гривень, окрім того позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 гривень. У звязку з чим суд дійшов висновку, що вимога про стягнення судового збору з комунального підприємства « Притулок для тварин» на користь [PERSON] в розмірі 487,20гривень у цивільній справі за позовом [PERSON] до комунального підприємства « Притулок для тварин» про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, а вимога про стягнення судового збору в розмірі 551,20гривень, які сплачені при подачі апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON]до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія», третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГС10А-СТАРТ» про розірвання договору. 18.01.2017року рішенням Оболонського районного суду м. Києва позов задоволений та визнано розірваним комплексний договір № НП-00078, укладений 01.05.2011 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» з 11 квітня 2016 року. Разом з позовними вимогами, які задоволені рішенням Оболонським районного суду м. Києва від 18.01.2017року, не вирішено питання судових витрат, яка судом розглянута не була. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в заяві. В судове засідання відповідач не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК Українис суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачений судовий збір при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 551,20 гривень. У звязку з чим суд дійшов висновку, що вимога про стягнення судового збору в розмірі 551,20гривень з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» на користь [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м.Києва, перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до присяжного [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В судовому засіданні 17.02.2014 року сторони звернулись до суду з спільною заявою, про визнання судом мирової угоди та надали підписану сторонами мирову угоду. Ухвалою суду № 2/756/1026/14 від 17.02.2014 року вищезазначена мирова угода була затверджена судом, та викладена в тому вигляду, що і просили сторони по справі. 12.01.2015 року представник за дорученням [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з заявою про виправлення описки (помилки) в ухвалі суду про затвердження мирової угоди, посилаючись на те, що при винесенні ухвали в даній справі було допущено помилку, а саме, в ухвалі суду містяться не точні відомості, щодо предмету поділу, а саме квартири, що впливає на добросовісність виконання мирової угоди сторонами та може спричинити нові судові спори, а також, як наслідок, стало причиною відмови державних органів виконувати дану ухвалу суду. Як вбачається з матеріалів справи, в ухвалі Оболонського районного суду м. Києва №2/756/1026/14 від 17.02.2014 року дійсно допущена описка, а саме у всьому тексті мирової угоди не міститься детальна інформація, щодо об'єкта нерухомості (квартири), яка є предметом спору, та згідно умов мирової угоди підлягає поділу між сторонами. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін. Згідно ст.219 ЦПК України, суд з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, може виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у всьому тексті мирової угоди допущено помилку, яка має бути виправлена шляхом постановлення відповідної ухвали. На підставі викладеного,

Outcome: approved