Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В серпні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 22 листопада 2014 року уклав з [PERSON] генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За умовами якої ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 11748 гривень 97 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та надати відповідачу кредитну картку. [PERSON] зобовязався повернути кредит до 30 листопада 2016 року шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 587 гривень 92 копійок та сплатити проценти у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд примусового стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 14861 гривень 72 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 11748 гривень 97 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом 1403 гривень 99 копійок, комісії у розмірі 1054 гривень 26 копійок, а також штрафу 654 гривень 50 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився та про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи він повідомлений належним чином. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклав з [PERSON] генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої сторони погодились зменшити розмір заборгованості, що виникла за період з дати надання кредиту, а саме: проценти на 624 гривень 54 копійок, комісію на 88 гривень 54 копійок, пеню на 0 гривень, штраф на 401 гривень 42 копійок. Таким чином розмір заборгованості за кредитним договором було визначено на рівні 12945 гривень 41 копійок з датою остаточного погашення заборгованості 30 листопада 2016 року. Крім цього, згідно з умовами генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 22 листопада 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] терміновий кредит у розмірі 11748 гривень 97 копійок строком з 22 листопада 2014 року по 30 листопада 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку у розмірі 11748 гривень 97 копійок в обмін на зобовязання [PERSON] по поверненню кредиту шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 587 гривень 92 копійок та сплати процентів у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. У разі порушення строків погашення заборгованості, визначених даною угодою, [PERSON] зобовязався починаючи з 32-го дня порушення сплачувати штраф у розмірі 1114 гривень 50 копійок (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконав свої зобовязання за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Тому у нього виник борг у загальному розмірі 14861 гривень 72 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 25 липня 2016 року (а.с.4). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 14861 гривень 72 копійок. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення від 27 липня 2016 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1378 гривень. Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved