Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15 квітн6я 2003 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб, про що зроблено запис за № 147 в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Відділом РАГС Дніпровського РУЮ у м. Києві. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачем. На підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2004 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 25.08.2004 року та до його повноліття. Станом на 05.06.2014 р. у відповідача існує заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 28 587,80 грн., що підтверджується Довідкою-розрахунком № 1142/11 від 20.01.2014 р. виданою державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Євко І.В. Тому позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] на ї користь аліменти в розмірі 28 587,80 грн., неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 129 176,13 грн. та судовий збір в розмірі 1577,65 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено судом, 15 квітня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського РУЮ у м. Києві було видано свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено запис за № 407. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 вересня 2004 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25.08.2004 року та до його повноліття. На виконання даного рішення Дніпровським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист 08.09.2004 року. Постановою державного виконавця Києво-Святошинського РУЮ від 18.03.2014 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2548 виданого 08.09.2004 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягеннян з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ? частини, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено що борг з аліментів складає 28 587,80 грн. Згідно довідки-розрахунку № 142/11 наданої 23.09.2014 р. ВДВС Києво-Святошинського РУЮ вбачається, що заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по сплаті аліментів за період з 01.10.2011 р. по 22.01.2013 р. складає 17 817,80 грн.. та складається з боргу станом на 01.10.2011 р. - 16 882,80 грн., боргу з аліментів з 01.10.2011 р. по 22.01.2013 р. - 11 705 грн., а також сплачених коштів згідно квитанцій здійснених відповідачем в розмірі 10 770 грн. На підставі свідоцтва про шлюб виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради від 14.02.2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], та змінено прізвище позивача на [PERSON]. Відповідно до ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. За ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку що у відповідача перед позивачем існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 17 817,80 грн., що підтверджується відповідною довідкою-розрахунком наданою ВДВС Києво-Святошинського РУЮ. А отже позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів в розмірі 17 817,80 грн., що за період з 22 січня 2013 року по 05 червня 2014 року складає 88 910, 82 грн. А отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у відповідності до задоволених позовних вимог в розмірі 1 067,28 грн.

Outcome: approved