overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходилась вищевказана цивільна справа за результатами розгляду якої 25 травня 2017 року ухвалено рішення яким: у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання недійсним договору дарування - відмовити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволено. Зобовязано [PERSON]: не чинити [PERSON] і [PERSON] перешкоди у користуванні 1/6 квартири [ADDRESS]; передати [PERSON] ключі від вхідної двері цієї квартири. Учасники судового провадження повідомлені належним чином про день та час слухання справи в судове засідання не зявились. Судом встановлено, що ухвалюючи рішення від 25 травня 2017 року суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін; їх присутність не є обовязковою (ч.3 ст.220 ЦПК України). Так, при зверненні до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні власністю відповідачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн. У відповідності до приписів статті 88 ЦПК України\~стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із задоволенням зустрічного позову в повному обсязі, понесені відповідачем [PERSON] витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з позивача [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходилась зазначена цивільна справа. Рішенням суду від 29 вересня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] було задоволено, вирішено вселити [PERSON] до квартири [ADDRESS], зобов'язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS]. Зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення права власності залишено без задоволення. Судом при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Ч.1 ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за потрібне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 243,60 грн. по 81,20 грн. з кожного. Також з позивачів по зустрічному позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню на користь держави в рівних частках судовий збір за подання ними зустрічного позову про припинення права власності, який не було сплачено при поданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходилась цивільна справа № 646/5975/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми, за результатами судового розгляду якої 05.10.2017 року було ухвалено рішення про залишення позову без задоволення. В той же час, при ухваленні вказаного рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, при зверненні до суду з вказаною позовною заявою, з урахуванням ціни позову, позивач повинна була сплатити судовий збір у розмірі 640,00 грн., що нею зроблено не було. У звязку з вищевикладеним, з урахуванням того, що судом було залишено вказаний позов без задоволення, судовий збір підлягає стягненню з позивача [PERSON]. Слід звернути увагу на те, що надана суду копія посвідчення [PERSON], з якої вбачається, що він є інвалідом 2-ї групи, не є підставою для компенсації судового збору за рахунок держави, у звязку з тим, що [PERSON] не є позивачем у справі, а діє в інтересах позивача [PERSON] в якості її представника. При цьому, позивач [PERSON] не звільнена від сплати судового збору за законом та відповідного клопотання про її звільнення від сплати судового збору, поданого в порядку ст.82 ЦПК України, нею заявлено не було. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова знаходилась цивільна справа № 646/7696/16-ц за результатами судового розгляду якої 16.08.2017 року було ухвалено рішення про задоволення позову. В той же час, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Положеннями ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за потрібне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Харківської міської ради на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмір 921,61 грн. та витрати за проведення експертизи у розмірі 7707,00 грн. по 1725,73 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 646/4490/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], третя особа КП «Жилкомсервіс», про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, за результатами судового розгляду якої 25.10.2018 року було ухвалено заочне рішення про задоволення позову. В той же час, при ухваленні вказаного заочного рішення судом не було вирішено питання щодо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Так, в доповненнях до уточненої позовної заяви позивачем зазначено, що за складання документів по залиттю її квартири нею було витрачено 1500,00 грн. на залучення спеціаліста. Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від 13.11.2017 року підтверджується факт перерахування грошових коштів у сумі 1500,00 грн. [PERSON] на імя ФОП [PERSON], яким згідно звіту від 06.11.2017 року, було проведено оцінку заданої позивачу матеріальної шкоди внаслідок залиття її квартири. Таким чином, сума у розмірі 1500,00 грн. повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача як завдана матеріальна шкода. Вказаним додатковим рішення судом не вирішується питання щодо додаткового стягнення з відповідача на користь держави судового збору, оскільки загальна сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача складає 36575,00 грн. (35075,00 грн. + 1500,00 грн. = 36575,00 грн.). 1 відсоток від вказаної суми не перевищує 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 03 листопада 2020 року рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») розірвано. Однак, ухвалюючи вказане рішення, суд не вирішив питання про відновлення дошлюбного прізвища відповідача, тому [PERSON] просить суд ухвалити додаткове рішення, яким відновити її дошлюбне прізвище - « [PERSON] » . Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, про причину не явки суд не сповістили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Враховуючи заяву відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] « [PERSON] », яке остання змінила під час державної реєстрації шлюбу. Це підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с. 5). З урахуванням вимог, передбачених ст. 113 СК України та ч. 8 ст. 294 ЦПК України, суд задовольняє вимогу відповідача [PERSON] про відновлення її дошлюбного прізвища « [PERSON] ». На підставі ст. 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики. 24.06.2015 року у даній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволені частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу за договорами позики, проценти за користування грошовими коштами, 3% річних, інфляційні витрати, неустойку. До суду із заявою про винесення додаткового рішення у вказаній справі звернувся позивач, в якій було зазначено, що судом при ухваленні рішення не вирішено питання стосовно заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача процентів від суми неповернутої позики за договором позики від 08.08.2013 року. У судове засідання учасники процесу не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до матеріалів цивільної справи, позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики, в якому зокрема просив стягнути з відповідача на свою користь проценти від суми неповернутої позики за договором позики від 08.08.2013 року. При розгляді даної справи, стосовно вказаної позовної вимоги позивачем подавались докази та вказана позовна вимога була предметом розгляду, за результати якого суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума позики за договором позики від 08.08.2013 року, з урахуванням внесених змін 28.09.2013 року до договору позики, у розмірі 259\~200,00 грн. та проценти за користування позикою за період з 08.08.2013 року по 24.06.2015 року у розмірі 152\~195,67 грн., однак в резолютивній частині рішення суду вищевказане зазначено не було. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Беручі до уваги вищевикладене, оскільки судом при ухвалені рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача процентів від суми неповернутої позики за договорами позики, враховуючи, що стосовно даної позовної вимоги подавались докази, суд вважає правильним ухвали додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 30.09.2015 року у даній справі ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (р/р 29092829003111, МФО 305299, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором в розмірі 20837,84 (двадцять тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 84 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. Разом з тим, згідно заяви представника позивача від 30.09.2015 року, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з викликом відповідача через оголошення у засобах масової інформації у розмірі 363, 60 грн. У судове засідання учасники процесу не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 6 ч.3 ст. 79 ЦПК України, до витрат пов,язаних з розглядом судової справи належать витрати, пов,язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене, оскільки судом при ухвалені рішення суду не вирішено питання про судові витрати, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, суд вважає правильним ухвали додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала зазначена цивільна справа. 19.02.2020 року у вказаній справі було ухвалено рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було задоволено. При формуванні справи для передачі до канцелярії суду було встановлено, що при ухваленні рішення від 19.02.2020 року судом не було вирішено питання про судові витрати, зокрема про задоволення чи відмови у задоволенні вимог позивача, щодо стягнення з [PERSON] сплаченого судового збору. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Судом встановлено, що необхідності у виклику сторін в судове засідання не вбачається. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу внаслідок розгляду справи за відсутності її учасників не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2020 у цивільній справі № 336/6424/19, пр. №2/336/581/2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було задоволено. За нормою п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Норма ст. 142 ЦПК України та пільги щодо сплати судового збору, встановлені ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку застосуванню не підлягають. Так, позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у сумі 1921 гривень, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 853 від 27.09.2019 року. Враховуючи положення ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідачки судового збору у сумі 1921 грн., оскільки судом під час розгляду справи не вирішено питання про судові витрати, хоча позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Тому суд ухвалює додаткове рішення в названій частині та стягує судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1921 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 336/6131/16-ц пр. 2/336/1550/2017 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 25.05.2017 року по вказаній цивільній справі було ухвалено рішення яким позов [PERSON] було задоволено. В липні 2017 року позивачка звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якій зазначає, що рішенням від 25.05.2017 року не було вирішено питання про стягнення судового збору. Дослідивши заяву та перевіривши її обґрунтування матеріалами справи суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в\~ тому числі якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи 25.05.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Проте не вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] судового збору в розмірі 551,20 грн. на користь держави від попередньої сплати якої, позивач [PERSON] звільнена. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходилася цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» до [PERSON], Приватного підприємства «Агросоюз-Захід» про стягнення заборгованості за кредитним договором . 16 грудня 2013 року Шевченківський районний суд м.Львова ухвалив рішення про стягнення з [PERSON], Приватного підприємства «Агросоюз-Захід» солідарно в користь Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» по кредитному договору №2107-066 від 21.08.2008р. заборгованості по кредиту в сумі 83 163,25 доларів США, заборгованості по відсотках сумі 9 425,23 долари США, пені в сумі 3 726,86 грн. У стягненні 72000грн. штрафу відмовлено. Стягнуто з [PERSON], Приватного підприємства «Агросоюз-Захід» солідарно в користь Публічного акціонерного товариства Банк «Демарк» 3441,00грн. судових витрат. 09.06.2015р. представник ПП «Агросоюз-Захід» звернувся в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині рішення не вказано суму стягнення грошових коштів в гривневому еквіваленті, хоча в мотивувальній частині рішення гривневий еквівалент суми боргу зазначений. В судовому засіданні представник ПП «Агросоюз-Захід» та [PERSON] заяву підтримав, просить її задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 220 ЦПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду заяви. Заслухавши пояснення заявника - представника відповідачів, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення додаткового рішення. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню. З рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16.12.2013р. вбачається, що в мотивувальній його частині було зазначено суму, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів, у доларах США з визначенням цієї суми у національній валюті гривні, по курсу НБУ на день ухвалення судового рішення. В резолютивній частині рішення сума заборгованості вказана лише в доларах США. Відтак суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити суму заборгованості по кредиту в доларах США з визначення гривневого еквіваленту по курсу НБУ на день ухвалення рішення, а саме: з відповідачів, як солідарних боржників, підлягають стягненню заборгованість по кредиту в сумі 83 163,25 доларів США ( що по курсу НБУ на 16.12.2013р. становить 664723,86грн.), заборгованість по відсотках сумі 9 425,23 долари США ( що по курсу НБУ на 16.12.2013р. становить 75335,87грн.), пеня в сумі 3 726,86 грн.

Outcome: approved