Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В серпні 2013 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL61509 строком дії з 26.06.2008 року по 15.06.2015 рік. Відповідно до умов вказаного договору, кредитної заявки та заяви-підтвердження про відкриття поточного рахунку відповідачу було надано кредит у розмірі 50 000 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку станом на 26.06.2008 рік. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов'язаний повертати кошти частинами протягом строку дії договору. ПАТ «Універсал Банк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а [PERSON] в свою чергу свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушує та не виконує, внаслідок чого, станом на 23.03.2013 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в сумі 43 033,75 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі. Зазначив, що розрахунок заборгованості, який доданий до позовної заяви включає заборгованість лише по сумі виданого кредиту, але не містить розрахунку заборгованості по виплаті процентів за користування кредитом, а також підвищених процентів за порушення позичальником умов кредитного договору, оскільки примірник кредитного договору було втрачено банком. Проте вказав, що кредитний договір вважається укладеним, а кредитні правовідносини такими, що виникли у момент передання грошей, а саме з 26.06.2008 року, та підтверджується випискою з особового рахунку ї заявою на видачу готівки № 007B501081790014. Відповідач та його представник у судовому засідання проти позовних вимог заперечували, вважають їх незаконними та необґрунтованими. Наголошували, що відповідач не пам'ятає, щоб він одержував у ПАТ «Універсал Банк» кредит. Відповідач мав поточний рахунок № [NUMBER] користувався ним на протязі певного часу, вносив та знімав з нього кошти про що свідчать заяви про переказ готівки, в яких зазначено, що призначенням платежу було поповнення рахунку, а не повернення кредиту а тому просили у позові відмовити. Також просили застосувати строки позовної давності, оскільки представник позивача не надав суду доказів, зі змісту яких можна було б встановити строк дії договору та ненастання строку виконання основного зобов'язання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з п.1.1 Статуту ПАТ «Універсал Банк», Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк», що існував у формі відкритого акціонерного товариства, тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» (протокол № 2-2009 від 22.06.2009 року) було змінено на Публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Перевіряючи обставини у справі судом встановлено 24.06.2008 року [PERSON] в ПАТ «Універсал Банк» було підписано анкету-заяву на отримання кредиту, відповідно до якої Банк надав Позичальнику готівковий кредит в розмірі 50 000 грн., терміном на 84 місяці (а.с.7). У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечив свого підпису на анкеті-заяві від 24.06.2008р. Із службової записки начальника управління адміністрування кредитних та карткових продуктів роздрібного бізнесу вбачається, що по позичальнику [PERSON] ін..[NUMBER] втрачений Кредитний договір № CL61509. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК України вбачається, що до відносин за Кредитним договором застосовуються положення ЦК України (ст.ст.1046-1053), які регулюють правовідносини, що випливають із договору позики, якщо інше не встановлено ст.ст. 1054-1057 ЦК України чи не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з заяви-підтвердження про відкриття поточного рахунку відповідачу [PERSON] в ПАТ «Універсал Банк» 29.06.2008 року було відкрито проточний рахунок № [NUMBER] та перераховано на нього кошти в сумі 50 000 грн. (а.с. 8-9) за кредитним договором № CL61509.. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Як вбачається із заяви на видачу готівки, 27.06.2008 року [PERSON] було отримано з рахунку № [NUMBER] в ПАТ «Універсал Банк» кошти в сумі 48 000 грн. (а.с.11). Таким чином, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини за договором № CL61509 від 26.06.2008р. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ст. 1049 ЦК України). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 26.03.2013 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в сумі 43 033,75 грн., з яких прострочена заборгованість по кредиту - 18 502,07 грн., відсотки сума дострокового стягнення кредиту - 24 531,68 грн. (а.с.15) Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено та підтверджується, наданими відповідачем заяв на переказ готівки, що останній вносив кошти на поточний рахунок № [NUMBER] з якого йому було надано кредитні кошти, тому суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що він не укладав вищевказаного кредитного договору та не отримував кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, останнє погашення боргу відповідачем було здійснено 16.07.2012 року. Тому, суд не приймає до уваги заяву відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки такий строк переривався і перебіг позовної давності починається з 16.07.2012 року. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а тому з останнього сума заборгованості підлягає до стягнення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 430,34 грн.

Outcome: approved