Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, зазначивши, що 8.12.2011 рок між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/8711/82/15867, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 185746,89 грн. до 08.02.2026 року під 10,5% річних, а в його забезпечення між банком та рештою співвідповідачів укладено іпотечний договір. Оскільки умови кредитного договору на даний час належним чином не виконуються, тому просить стягнути заборгованість із позичальника і в рахунок погашення цієї заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і просить його задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що п. 13 укладеного між банком та позичальником кредитного договору передбачає позовну давність тривалістю 70 років, тому строк звернення до суду за жодною частиною заявлених позовних вимог позивачем не пропущено. В попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково - за виключенням нарахованої пенсі, яку визнав лише на 1000 грн. (до цієї суми просить суму пені зменшити), а також заявив про застосування позовної давності до вимог банку про нарахування пені. В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Співвідповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідачів в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що 08.12.2011р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 014/8711/82/15867, за яким позивач надав вказаному відповідачу кредит в розмірі 185746,89 грн., визначивши датою повного погашення 08.02.2026р., під 10,5% річних. З укладенням кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти щомісячно ануїтетними платежами відповідно до графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.13.3. кредитного договору). Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (у 30-денний термін) на вимогу кредитора (пункт 9.3 Кредитного договору). Виконання грошових зобов'язань за кредитним договором було забезпечено іпотекою, а саме 08.12.2011р. між позивачем та співвідповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки, за яким в іпотеку передано квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,7 кв.м, житловою - 26,1 кв.м, що належить всім вказаним співвідповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.12.1998 року ВАТ «Темп», згідно з розпорядженням №109 від 30.12.1998 року, зареєстрованого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №27087563 та в реєстровій книзі №26993. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки позичальник припинив добровільно належно виконувати свої грошові зобов'язання перед позивачем, станом на 15.07.2014 р., з урахуванням застосованого банком права на дострокове повернення всіх належних йому за договором сум, заборгованість відповідача як позичальника за кредитним договором склала 273817,50 грн., а саме 170437,44 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена - 1688,33 грн.), 19678,73 грн. - заборгованість за відсотками, 83701,33 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Вказані суми коштів слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача частково, а саме зменшивши з підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України, суму пені до 40000 грн., тобто 170437,44 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена - 1688,33 грн.), 19678,73 грн. - заборгованість за відсотками, 40000,00 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, а всього - 230116,17 грн. При цьому п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України (для вимог про стягнення неустойки встановлено спеціальну позовну давність тривалістю в один рік) суд у даній справі не застосовує, оскільки в кредитному договорі (п. 13.7) сторони обумовили строк позовної давності щодо всіх спорів з приводу виконання договору тривалістю 70 років. Таким чином, строки позовної давності щодо жодної з частин заявлених позивачем вимог у даній справі не сплили. Разом з тим, згідно з частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, в позивача виникли підстави для реалізації свого права на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Внаслідок прострочення грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем було надіслано відповідачам листи-вимоги достроково повернути кредитні кошти, сплатити відсотки та пеню, однак вказані вимоги належним чином виконані не були. Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки, тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту, відсотками та неустойкою в присудженому судом розмірі. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом продажу на прилюдних торгах, оскільки такий спосіб відповідає ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовам іпотечного договору. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, на думку суду, підлягає встановленню на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, оскільки такі вимоги заявлені позивачем, відповідачем вимог щодо іншої початкової ціни не заявлялося і така початкова ціна не суперечить умовам укладеного між сторонами іпотечного договору. Судові витрати у справі складаються із судового збору, котрий слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме загалом в сумі 2301,16 грн., тобто по 383,53 грн. з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: partial