Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилався на ті обставини, що на підставі судового рішення з нього стягуються аліменти на утримання спільної дитини сторін в розмірі 870,00 гривень. Втім в теперішній час [PERSON] не має можливості виплачувати аліменти в зазначеному розмірі, у зв'язку з чим звернувся з даним позовом в суд, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання дитини до 396,00 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд даної справи, причини неявки суду не відомі, але від особи надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від представника особи надійшли заперечення проти позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 02 квітня 2011 року по цивільній справі 2/1519/7142/11, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], - у розмірі 870,00 гривень, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для литини відповідного віку. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вказує ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. При цьому в силу ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. Як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як вказує ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Звертаючись до суду з даним позовом, заявником не представлено суду належних доказів, що б свідчили про зміну матеріального стану або погіршення здоров'я [PERSON] Не зважаючи на пропозиції суду в порядку ст. 10 ч.4 ЦПК України, заяв про забезпечення доказів не надходило. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог, у зв'язку з чим стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат сторони позивача з відповідачів присудженню не підлягає.

Outcome: dismissed