Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя (сторін по справі) в укладеному 12 грудня 2013 року виконкомом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області шлюбі (актовий запис № 33). Від шлюбу сторони дітей не мають. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, постійними сварками, які призвели що подружжя стало зовсім чужими людьми. Тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, не має. Примиритися вони не бажають. Посилаючись на дані обставини, позивач просить суд розірвати шлюб та відновити дошлюбне прізвище позивач «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 31). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 28). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 12.12.2013 р. виконкомом Кам'янецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 333. Дана обставина стверджується свідоцтвом про шлюб від 12.12.2013 року серії [NUMBER] (а.с. 13). Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, їх постійні сварки між ними. Дані викладені позивачем у позовній заяві обставини не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позові заявляє про відновлення свого дошлюбного прізвища [PERSON], тому суд вважає за необхідне дане клопотання задовольнити і після розірвання шлюбу змінити позивачу прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Документально підтверджені позивачем понесені ним судові витрати - судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу, що складає 243 гривень 60 копійок (а.с. 7) відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved