Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що [INFO] року померла його теща [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними господарськими будівлями та спорудами. За час свого життя [PERSON] заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Єдиною спадкоємцею після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON] У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не встигла, так як [INFO] року померла. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Проте, у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] з відповідними надвірними господарськими будівлями та спорудами [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому [PERSON] просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] з відповідними надвірними господарськими будівлями та спорудами, після смерті померлої [INFO] року [PERSON] Сторони не з'явились у судове засідання. Позивач подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити його, а також слухати справу без його участі. Гнідинський сільський голова Лазаренко О.Й. також направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без присутності представника сільської ради та при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] також направив до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними господарськими будівлями та спорудами. За час свого життя [PERSON] заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Єдиною спадкоємцею після смерті [PERSON] була її дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого на ім'я [PERSON] (а.с.5) та копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON] (а.с.4). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 цього ж Кодексу спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шестимісячного стоку з дня відкриття спадщини. З копії спадкової справи №6/2016, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною контори, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.25). Таким чином, вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не встигла, оскільки [INFO] року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я серії [NUMBER] (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка з житлового будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними господарськими будівлями та спорудами, який вона успадкувала після смерті після матері [PERSON] За час свого життя [PERSON] заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З копії спадкової справи №405/2016, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною контори, вбачається, що [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.30). Таким чином, він прийняв спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з відповідними надвірними господарськими будівлями та спорудами, позивач не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок, що підтверджує право власності спадкодавця (а.с.36). З виписки з погосподарської книги вбачається, що власником будинку [ADDRESS] була [PERSON] Даний об'єкт зареєстрований під [NUMBER] в по господарській книзі №3 (а.с.9). Згідно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], 1969 року побудовий (а.с.44-49). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що [PERSON] не встигла оформити належним чином документи, що підтверджують її право власності на житловий будинок, а також враховуючи, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються в [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved