Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 14 червня 2003 року одружилась з відповідачем (дошлюбне прізвище - [PERSON]). Шлюб було зареєстровано в місті Харкові у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 508. 23 вересня 2003 року народилась донька [PERSON]. З 2014 року шлюбні стосунки припинені. Донька знаходиться на утриманні позивача. Добровільно матеріальну допомогу на доньку відповідач не надає. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач з позовом згоден в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що сторони мешкали разом у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року. (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. (а.с.10). Дитини знаходиться на утриманні позивача. (а.с.11). Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст. 150 СК України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України). Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є батьком дитини, матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved