Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

В позові зазначено, що 10.11.1998 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. 05.10.2011 внаслідок дорожньо-транспортної події [PERSON] були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких він, не приходячи у свідомість, помер на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди. 12.10.2011 року за вказаним фактом СВ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області відносно [PERSON], порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Якимівського районного суду від 20.12.2011 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В рамках кримінальної справи [PERSON] (дружиною) було заявлено цивільний позов до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданою смертю потерпілого у розмірі 107396,80 грн. Вироком Якимівського районного суду від 20.12.2011 позовну заяву задоволено у повному обсязі.. З метою забезпечення цивільного позову слідчим СВ Якимівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області [PERSON] 12.10.2011 року винесено постанову про накладення арешту на майно [PERSON] яку останньому, було оголошено під розпис цього ж дня - 12.10.2011 року. Відповідно до інформації КП Якимівське БТІ від 14.10.2011, громадянину [PERSON] на праві приватної власності належала квартира № 2 по вул. Кооператорів в смт. Якимівка Запорізької області. Таким чином, арешт було накладено і на вказану квартиру, яка є предметом спору. Тобто [PERSON] був попереджений про накладення арешту на майно. З метою уникнути відшкодування завданих злочином збитків [PERSON] 03.11.2011 у приватного нотаріуса [PERSON] оформив довіреність [PERSON] на продаж майна, у тому числі на продаж квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 23.12.2011 [PERSON] достовірно знаючи про задоволений цивільний позов на користь [PERSON] та її неповнолітніх дітей та про те, що на майно [PERSON] накладено арешт, 15.12.2011 року в КП Якимівське БТІ отримала документи для укладання договору купівлі-продажу квартири, а саме договір дарування, технічний паспорт, виписку із реєстру прав власності на нерухоме майно. Так, 23.12.2011 [PERSON] уклала з [PERSON]М, [PERSON] договір купівлі-продажу вказаної квартири, посвідчений нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований 23.12.2011 року за номером 4111. Рішенням Якимівського районного суду від 27.05.2013 у справі № 0828/5064/2012 (2/330/33/13) задоволено позовну заяву прокурора Якимівського району в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 4111 недійсним. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] до якого приєднались [PERSON] та [PERSON] на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27.05.2013 - відхилено. Вказане рішення залишено без змін. 08.11.2013 [PERSON] подав апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалу апеляційного суду Запорізької області, якими ухвалити нове рішення, та відмовити в задоволенні позову. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Якимівського районного суду від 27.05.2014 та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 скасовано, а провадження у справі закрито з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Прокурором Запорізької області на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року подано касаційну скаргу, щодо скасування ухвали апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року та залишення без змін рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року і ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2014 року касаційну скаргу прокурора Запорізької області задоволено частково, якою ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.06.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року залишено без змін. Вказують, що незважаючи на обізнаність [PERSON]О та [PERSON] щодо тихобставин, що справа про визнання договору-купівлі продажу спірної квартири перебуває на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України, 28.01.2014 року, останніми було укладено договір дарування, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] отримав у дар квартиру за адресою: вул. Кооператорів 1/2 смт. Якимівка Запорізької області. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 10389250. На підставі викладеного, посилаючись на положення ст.ст. 215,230,236 ЦК України, просили суд визнати недійсним договір дарування квартири № 2 по вул. Кооператорів в смт. Якимівка Запорізької області від 28.01.2014, посвідчений державним нотаріусом Якимівського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі № 165, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні прокурор Керімов Е.М. який діяв в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], підтримав доводи позову та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] просила суд в позові прокурора відмовити, оскільки відсутні підстави для визнання правочину недійсним, які встановлені ч.1 ст. 215 ч.1 ст. 230 ЦК України та надала суду письмові заперечення в обґрунтування своєї правової позиції. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала доводи свого представника. Третя особа опікунська рада при виконавчому комітеті Якимівської селищної ради, в судове засідання не з`явились належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду. Третя особа приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позов прокурора вважає необґрунтованим, оскільки та на момент укладання правочину не існувало жодних перешкод для вчинення нотаріальної дії, щодо посвідчення договору дарування квартири від 27 січня 2014 року. Третя особа [PERSON] вважала позов прокурора обгрутованим та просила його задовольнити в повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.12.2011 року між [PERSON] в інтересах якого за дорученням діяла [PERSON] та [PERSON], [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований 23.12.2011 року за номером 4111. Рішенням Якимівського районного суду від 27.05.2013 року у справі № 0828/5064/2012 (2/330/33/13) задоволено позовну заяву прокурора Якимівського району в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус Якимівського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири від 23.12.2011 року - недійсним. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] до якого приєднались [PERSON] та [PERSON] на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27.05.2013 року - відхилено. Вказане рішення залишено без змін. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Якимівського районного суду від 27.05.2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року скасовано, а провадження у справі закрито з підстав, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Прокурором Запорізької області на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року подано касаційну скаргу, щодо скасування ухвали апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року та залишення без змін рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року і ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2013 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.04.2014 року касаційну скаргу прокурора Запорізької області задоволено частково, якою ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18.12.2013 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.06.2014 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Якимівського районного суду від 27.05.2013 року залишено без змін. 28.01.2014 року [PERSON], [PERSON] подарували [PERSON] квартиру за адресою: вул. Кооператорів 1/2 смт. Якимівка Запорізької області. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 10389250. Прокурор просив визнати вказаний правочин недійсним з тих підстав, що одна із сторін правочину ([PERSON], [PERSON]М.) навмисно ввела другу сторону ([PERSON]С.) в оману, щодо обставин які мають істотне значення. Вказуючи, що [PERSON], [PERSON] на момент укладання договору дарування 28 січня 2014 року, достовірно знали, що справа про визнання недійсним договору від 23.12.2011 року купівлі-продажу спірної квартири перебуває на розгляді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Разом з цим, такі підстави для визнання договору дарування недійсним суд, вважає необґрунтованими, оскільки обставини на які посилається прокурор не відповідають критеріям передбаченим ч.1 ст. 230 ЦК України. Так, під обманом слід розуміти навмисне введення в оману однією стороною правочину іншої сторони, щодо обставин, які мають істотне значення з метою вчинення правочину. Тобто обман це навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. Обставини які мають істотне значення визначенні ч.1 ст. 229 ЦК України, а саме: помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначеннм. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони, ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 ЦК України. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Прокурор в судовому засіданні не довів та не надав жодних доказів, щодо тих обставин, що [PERSON], [PERSON] навмисно ввели другу сторону [PERSON] в оману, щодо обставин які мають істотне значення при укладенні правочину договору дарування. Сама по собі обізнаність [PERSON] та [PERSON] на момент укладання договору дарування 28 січня 2014 року, щодо тих обставин, що справа про визнання недійсним договору від 23.12.2011 року купівлі-продажу спірної квартири, перебуває на розгляді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, не є безумовною підставою вважати, що правочин було вчинено під впливом обману, оскільки необґрунтовано, як саме відбувався обман в результаті якої поведінки, яким чином ця поведінка вплинула на [PERSON] та спонукала до вчинення правочину. На думку суд відсутні належні доказів, в обґрунтування того, що [PERSON], [PERSON] свідомо замовчували будь-які обставини, які могли перешкодити укладенню правочину. Твердження прокурора, що [PERSON], та [PERSON] на момент укладання договору дарування 28 січня 2014 року, достовірно знали, що справа про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.12.2011 року, перебуває на розгляді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, нічим необґрунтоване та спростовується наданими представником відповідачів письмовими доказами(а.с.124,125). За таких обставин заявлені прокурором вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed