Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

В провадженні суду знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], Одеської міської ради про визнання права власності. Рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 02 грудня 2014 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено та визнано за позивачем право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2008 року. Однак в теперішній час [PERSON] звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи власну позицію та підстави звернення до суду заявник зазначав, що задовольняючи позов, суд зокрема виходив з того, що факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], померлої 14 квітня 2008 року, був встановлений рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 03 жовтня 2008 року по справі №2о-147/2008. Але пізніше заявникові стало відомо, що ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 січня 2016 року, вказане судове рішення було скасоване. Виходячи з викладеного, заявник просив суд скасувати рішення Малиновського районного суду міста [PERSON] від 02 грудня 2014 року у звязку із нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Представник [PERSON] у відкрите судове засідання зявився, підтримав заяву про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, просив судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Представник позивача по справі [PERSON] у відкрите судове засідання зявилась, просила суд заяву про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення. Представник Одеської міської ради у відкрите судове засідання не зявився, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Згідно ст. 365 ЦПК України, заява про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами розглядається у судовому засіданні. Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду заяви. Розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та приймаючи до уваги посилання, викладені у заяві сторони позивача, дослідивши представлені письмові докази і надавши їм належну правову оцінку, суд вважає обґрунтованим заяву задовольнити, рішення суду від 02 грудня 2014 року скасувати у звязку із нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову виходячи з наступного. В серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14 квітня 2014 року. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зокрема посилалась на те, що мати [PERSON] [PERSON], померла 02 червня 1999 року, являлась рідною сестрою [PERSON], та [PERSON] приходиться тіткою [PERSON] Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 жовтня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №332206, актовий запис №668, внаслідок чого прізвище дружини було змінено на «Недоспєлова». Як свідчить свідоцтво про право власності на житло від 02 листопада 1994 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 02 листопада 1994 року №47348, реєстровий №6-3285, квартира [ADDRESS] належала на правах спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 05 жовтня 2001 року [PERSON] помер, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 281124, актовий запис № 8845. Після своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, тому спадкоємство його майна здійснювалось за законом. Спадкоємцями за законом першої черги до майна [PERSON] були його дружина [PERSON] та син [PERSON] Як свідчать матеріали спадкової справи №113/2002, [PERSON] за згодою своєї матері [PERSON] та [PERSON] звернулись до Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 30 липня 2003 року державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], що складалось з 1/4 частин автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер 24799ОА. [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом стали власниками по 1/4 частині спірної квартири з часу прийняття спадщини. З урахуванням 1/2 частки [PERSON], набутої на підставі приватизації, її частка склала 3/4. Як випливає з рішення Малиновського районного суду міста [PERSON] від 08 липня 2004 року, [PERSON] придбала у [PERSON] для своєї малолітньої доньки [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] та даним рішенням суду визнано дійсним даний договір та визнано за [PERSON] право власності на цю частину квартири. Рішенням Іллічівського районного суду міста [PERSON] від 22 жовтня 2004 року встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після чоловіка [PERSON], померлого 05 жовтня 2001 року, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що належала за життя [PERSON] 14 квітня 2008 року [PERSON] померла, про що Міським відділом по реєстрації смертей [PERSON] управління юстиції у Кіровоградській області видано свідоцтво про смерть серії 1-ОЛ №070898, актовий запис №1199. [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкоємство її майна здійснювалось за законом. З матеріалів спадкової справи №323/08 до майна померлої [PERSON] вбачається, що в установлений строк, [PERSON] звернулась до Пятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підтвердження родинних відносин з [PERSON], [PERSON] надала копію рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 03 жовтня 2008 року по справі №2о-147/2008. Цим рішенням на підставі того, що мати [PERSON] [PERSON], яка померла 02 червня 1999 року, являлась рідною сестрою [PERSON], встановлений факт, що [PERSON], яка померла 14 квітня 2008 року, є тіткою [PERSON] 22 грудня 2008 року державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори на імя [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], що складалось з 1/2 частини квартири [ADDRESS] та 3/4 частин автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер 24799ОА і з неодержаної пенсії за квітень 2008 року. Однак рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2013 року рішення Іллічівського районного суду міста [PERSON] від 22 жовтня 2004 року скасоване і ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] як правонаступника [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовлено. Апеляційним судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], померлого 05 жовтня 2001 року, і прийняв спадщину в встановленому законом порядку. Рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 11 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 квітня 2014 року, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] від 22 грудня 2008 року, видане на імя [PERSON] Пятою одеською державною нотаріальною конторою за №3-113. При попередньому розгляді даної цивільної справи, суд дійшов висновку, що на день смерті [PERSON] належало 1/4 частка спірної квартири та цю частину спадщини [PERSON] прийняла [PERSON] як племінниця спадкодавця. Однак, ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 січня 2016 року було скасоване рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 03 жовтня 2008 року по справі №2о-147/2008, яким був встановлений факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відтак, матеріали справи свідчать про відсутність підстав для визнання [PERSON] спадкоємицею померлої [PERSON] Як встановлює ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Сторони у цивільному процесі користуються процесуальними правами на власний розсуд. Як зобовязує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відтак, суд не може погодитись із доведеністю вимог [PERSON], у звязку з чим відмовляє в задоволенні даного позову. У звязку з цим, стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат сторони позивача з відповідачів присудженню не підлягає.

Outcome: approved