Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що починаючи з 29.06.2000 позивачка зареєстрована та проживає за адресою по [ADDRESS] . Разом із позивачкою в будинку проживають і члени її сім`ї: чоловік - [PERSON] та діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначений житловий будинок, господарські будівлі та споруди належали [PERSON] , однак вона за життя належний житловий будинок продала позивачці. [INFO] [PERSON] померла і тому позивачка втратила можливість нотаріально посвідчити договір. З часу вселення позивачки у житловий будинок нею проводились поточні та капітальні ремонти, оплачувались комунальні послуги. Зважаючи на вказані обставини, позивачка [PERSON] звернулась з позовом до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 17.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у справі (а.с. 20). 17.05.2021 у зв`язку з розглядом вказаної справи витребувано від державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори спадкову справу [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 21). 21.05.2021 з Погребищенської державної нотаріальної контори надійшла інформація про те, що є заведена спадкова справа №288 від 14.06.2004 після смерті [PERSON] . Справа знаходиться в Державному нотаріальному архіві Вінницької області (а.с. 27). 16.07.2021 ухвалою суду витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкової справи №288 від 14.06.2004 (а.с. 31). 10.08.2021 до суду надійшла спадкова справа №44/2014 після смерті [PERSON] . Зі справи вбачається, що спадкодавець залишила на випадок своєї смерті заповіт, яким заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] , яка спадщину за заповітом прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 43, 51). Спадщина за законом не прийнята ніким. В судове засіданні позивачка не з`явилась, в матеріалах справи міститься її заява у якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності (а.с. 53). Представник відповідача в судове засідання не з`явилася також, через канцелярію суду головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с. 54). Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В ході судового розгляду справи встановлено, що починаючи з 29.06.2000 позивачка разом із членами своєї сім`ї (чоловік та діти )зареєстрована та проживає за адресою по [ADDRESS] (а.с. 11). Зазначений житловий будинок, господарські будівлі та споруди належали [PERSON] , однак вона за життя належний житловий будинок продала позивачці (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12) і тому позивачка втратила можливість нотаріально посвідчити договір. Спадщина за законом після смерті [PERSON] не прийнята ніким. З часу вселення позивачки у квартиру, нею проведились капітальні та поточні ремонти, підтримувалась чистота та порядок у будинку, належним чином оплачувались комунальні послуги. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.13 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, враховуючи, що [PERSON] добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинком по [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати право власності на цей будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved