Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Піківецької сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] в м. Умань помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 0,41 га, яка була надана для ведення особистого підсобного господарства і розташована на території Піківецької сільської ради Уманського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 15-30-64 від 30 травня 1997 року. Після смерті батька позивач [PERSON] прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Уманської районної державної нотаріальної контори. Однак при зверненні в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, позивачу було відмовлено з посиланням на те, що відсутній витяг на вказану земельну ділянку з Державного земельного кадастру. В даний час позивач, як єдиний спадкоємець позбавлена можливості в органах нотаріату належним чином оформити її спадкові права і тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача - Піківецької сільської ради Уманського району Черкаської області в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог - управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, вказано, що вони просять розгляд справи проводити у відсутність представника і проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення позивача, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача і третьої особи по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 18 жовтня 2012 року - а.с 8). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЧР 15-30-64 від 30.05.1997 року [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,41 га. Земельна ділянка розташована на території Піківецької сільської ради Уманського району і вона була передана йому для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 11). Згідно даних свідоцтва про народження [PERSON] її батьком записаний - [PERSON] ( а.с. 9). [PERSON] після одруження 18.05.2013 року змінила прізвище на « … [PERSON]…» ( а.с. 10). 23.01.2013 року [PERSON] подала до Уманського районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі за її заявою була заведена спадкова справа № 31 за 2013 рік після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 29). 29 листопада 2013 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області видала два свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю майна [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в с. Піківець Уманського району (а.с. 40) та на автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1983 року випуску, [NUMBER] і грошові вклади (а.с. 41). 20 вересня 2013 року державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за результатом розгляду документів, поданих [PERSON], яка діє від імені [PERSON] про видачу її свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,41 га. Земельна ділянка розташована на території Піківецької сільської ради Уманського району і вона була передана йому для ведення особистого підсобного господарства. В постанові міститься посилання, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку не можливо у зв'язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини, а саме відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.14). У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст.. 14). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статей 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 1 ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Піківецької сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа - управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - підлягають задоволенню.

Outcome: approved