Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить встановити факт народження у [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки м. Феодосія АРК та у нього, [PERSON], [INFO], уродженця м. Дніпропетровська, доньки [PERSON], [INFO] в м. Феодосія АР Крим. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу, [INFO] у нього з дружиною народилася спільна дитина [PERSON], що підтверджується Медичним свідоцтвом про народження серії 3512 № 008410, яке у Державному реєстрі України не зареєстроване у зв'язку з тим, що на окупованій території Автономної Республіки Крим не працює реєстр державної реєстрації актів цивільного стану, тобто дане свідоцтво є недійсним. 09 серпня 2016 року він звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію народження дитини, однак йому було відмовлено у реєстрації народження дитини у зв'язку з тим, що надані ним документи видані неналежними органами, а отже не є дійсними і не створюють правових наслідків та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту народження дитини. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні заяву просила задовольнити. Представник зацікавленої особи Амур-Нижньодніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч.ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що 20 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 20 червня 2015 року, актовий запис № 458 від 20 червня 2015 року (а.с.11). [INFO] о 02 год. 45 хв. [PERSON] у Державній бюджетній установі охорони здоров'я Республіки Крим «Феодосійський медичний центр», народила дитину - дівчинку, вагою 3330 г, довжиною 54 см., про що одержала примірник медичного свідоцтва про народження серія 3512 № 008410 (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. При цьому, оскільки медичний документ, що підтверджує факт народження дитини заявника, виданий закладом охорони здоров'я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, він є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Амур-Нижньодніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини за таких обставин з причини не пред'явлення документа, що підтверджує народження дитини, який відповідає формі, визначеній діючим законодавством України (а.с.12). Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник у справі та його дитина, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини [PERSON], [INFO] в м. Феодосія АР Крим, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянам України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], свідоцтва про народження їх дитини, виданого державним органом України. Таким чином, судом встановлено, що вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Судові витрати слід залишити за заявником відповідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved