overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Луганська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру. 20 лютого 2014 року Ленінським районним судом постановлено рішення відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] задоволені, та визнано за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], яка складається з 3-х кімнат житловою площею 38,60 кв.м., 1-а кімната 5- 15,3 кв.м.; 2-га кімната 6 - 10,0 кв.м.; 3-я кімната 7 - 13,3 кв.м.; кухня площею 4-8,4 кв.м.; ванна кімната площею 3-2,8 кв.м.; вбиральня 2-1,1 кв.м.; коридор 1- 7,2 кв.м.; кладова 8- 0,9 кв.м.; лоджія ІІІ-2,8 кв.м.; 1/8 погріба В,1/8 сарая Б. Загальна площа 61,80 кв.м. До суду звернувся [PERSON] з заявою про винесення додаткового рішення, відповідно до якої просить суд визнати за [PERSON] [INFO], право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], що складає 14/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали цивільної справи № 437/15556/13ц та рішення Ленінського районного суду від 20 лютого 2014 року суд вважає можливим заяву [PERSON] задовольнити та ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа № 489/1548/20 (провадження № 2/489/1601/20) за позовом [PERSON] до Миколаївської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , які є законними представниками неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради в частині визнання недійсним ордерів та виселення. Разом позовною заявою, [PERSON] подано клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з тим, що судовий збір перевищує 5 % її доходу за 2019 рік, оскільки її доходами за вказаний період є допомога малозабезпеченим сім`ям. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2020 року, відстрочено [PERSON] сплату судового збору у цивільній справі № 489/1548/20 (провадження № 2/489/1601/20) за позовом [PERSON] до\~виконавчого комітету\~Миколаївської міської\~ради,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~скасування рішення\~виконавчого комітету\~в частині\~визнання недійсним\~ордерів та\~виселення до ухвалення судового рішення у справі. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2020 року в задоволенні позову [PERSON] до Миколаївської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , які є законними представниками неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради в частині визнання недійсним ордерів та виселення відмовлено. При винесенні рішення, судом не було вирішено питання щодо сплати судового збору за подання позовної заяви [PERSON] до Миколаївської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , які є законними представниками неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] про скасування рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради в частині визнання недійсним ордерів та виселення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Позовна заява містить три вимоги немайнового характеру. Проте, позовна вимога про визнання недійсним ордеру на квартиру [ADDRESS] є похідною від позовної вимоги про визнання незаконним та скасування п. 1.1 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26 липня 2019 року № 792. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, судовий збір становить -\~0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в даному випадку - 1681,60 грн. за дві вимоги немайнового характеру. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача. Враховуючи, що судом при винесенні рішення суду від 22.09.2020 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави знаходилась цивільна справа № 553/2175/17 (провадження № 2/553/150/2018) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04.01.2018 року позов [PERSON] - задоволений. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 02.02.2018 року справа знята з апеляційного розгляду та направлена до Ленінського районного суду м. Полтави для винесення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України. В судовому засіданні сторони поклались на розсуд суду при вирішенні вказаного питання. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст та висновки ухвали апеляційного суду Полтавської області від 02.02.2018 року, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення, є обов'язковим для виконання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Враховуючи те, що позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 гривень (розмір судового збору, що підлягав оплаті на час подання позовної заяви до суду) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. За таких обставин, суд вважає за необхідне шляхом ухвалення додаткового рішення вирішити питання щодо стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави знаходилась цивільна справа №\~553/923/20 (провадження № 2/553/611/2020) за позовом представника позивача [PERSON] адвоката Недошитко Р.Ю. до Каратаєва О.Г., Каратаєвої Ю.О., Каратаєва О.О. про визначення ідеальних часток у праві спільної сумісної власності. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17 листопада 2020 року позов представника позивача [PERSON] адвоката Недошитко Р.Ю. задоволений. Визначено, що розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] становить по 1/5 частці за кожним, та розмір ідеальної частки [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , становив 1/5 частку. \~ \~ \~ \~Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року справа знята з апеляційного розгляду та направлена до Ленінського районного суду м. Полтави для винесення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 264 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, що згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст та висновки ухвали Полтавського апеляційного суду від 18 грудня 2020 року, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення, є обов`язковим для виконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Судом встановлено, що позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3 710 гривень 10 коп., що підтверджується оригіналом відповідної квитанції (а.с. 1). \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 17\~листопада 2020 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі та, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1 236 гривень 70 коп. з кожного. За таких обставин, суд вважає за необхідне шляхом ухвалення додаткового рішення вирішити питання щодо стягнення судових витрат. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до Інституту\~ проблем кріобіології та кріомедицини Національної академії наук України про\~ стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, скасування наказу про оголошення догани. Рішенням Ленінського\~районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Інституту\~ проблем кріобіології та кріомедицини Національної академії наук України\~ на користь [PERSON] середній\~ за час вимушеного прогулу з 14 травня 2017 року по 26 травня 2017 року у сумі 1303 грн. 80 коп.; зобовязано Інститут\~ проблем кріобіології та кріомедицини Національної академії наук України видати\~ [PERSON] дублікат трудової книжки без внесення до неї запису про звільнення за прогули 07 березня 2017 року. Судом при ухваленні даного рішення не вирішено питання стосовно судових витрат. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач у судове засідання зявився, проти ухвалення додаткового рішення не заперечував. Представник відповідача у судовому засіданні частково заперечував проти ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Відповідно до\~ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Отже неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином судом повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Статтею 88 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами,а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що в рішенні\~\~Ленінського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року у не вирішено питання про судові витрати, При зверненні до суду позивач на підставі т.5 ЗУ «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору. Враховуючи, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 року задоволено дві вимоги немайнового характеру, проте не було вирішено питання стосовно судових витрат, то суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення з Інституту\~ проблем кріобіології та кріомедицини Національної академії наук України на користь держави судових витрат у розмірі 3200 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

В провадженні Лисичанського міського суду Луганської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 12 березня 2018 року\~\~рішенням Лисичанського міського суду Луганської області позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено,\~\~шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») розірвано. 27.09.2019 року від [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Особи,\~які беруть\~участь у\~справі в судове засідання не з`явились, про причину не явки суд не сповістили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В позовній заяві позивачкою зазначено «Після розірвання шлюбу прошу залишити мені прізвище чоловіка [PERSON] » (а.с.2). Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Таким чином, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід ухвалити додаткове рішення, яким залишити [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

В провадженні Лисичанського міського суду Луганської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 20 вересня 2016 року\~\~рішенням Лисичанського міського суду Луганської області позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») розірвано. 05.03.2020 року від [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Особи,\~які беруть\~участь у\~справі в судове засідання не з`явились, про причину не явки суд не сповістили, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В позовній заяві позивачкою зазначено «Після розірвання шлюбу прошу залишити мені прізвище чоловіка [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Таким чином, при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, а в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід ухвалити додаткове рішення, яким залишити [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

В провадженні Літинського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Рішенням суду від 27.03.2019 р. позов задоволено і змінено спосіб стягуваних аліментів визначених рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 03.07.2013 року і стягнуто з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частки від всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття. Проте у винесеному рішенні не вказано дату народження дитини на користь якої стягнуто аліменти - [PERSON] , [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явились, що не є перешкодою розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, а також те, що вимогою позовних вимог було стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

В провадженні Луцького міськрайонного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Рішенням суду від 25.11.2020 року в задоволенні позову відмовлено, на яке позивачем подано апеляційну скаргу. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 11.01.2021 року цивільну справу було повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням суду у задоволенні позову відмовлено, проте судом в резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення судового збору, то суд вважає за необхідне стягнути з позивача в дохід держави 840,80 грн. несплаченого судового збору.

Outcome: approved