Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 04.07.2005 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPC0GF00000492, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 34560.00 доларів США, а відповідач зобов*язався повернути кредит до 03.07.2015 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору зобовязання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у звязку з чим станом на 05.08.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 26504,17 доларів США, яка складається з суми заборгованості за кредитом 21439,32 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3505,06 доларів США, заборгованості за комісіями 632,58 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов*язань 927,21 доларів США, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суда її представником адвокатом [PERSON] подано клопотання про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просить відмовити з тих підстав, що ПАТ КБ «Приватбанк» не має прав пред*явлення будь-яких вимог до [PERSON] за кредитним договором № ZPC0GF00000492 від 04.07.2005 року, оскільки між ПАТ КБ «Приватбанк» та ЗАТ «Акцент-Банк» укладено договір факторингу від 01.11.2007 року відповідно до умов якого позивач відступив на користь ЗАТ «Акцент-Банк» право вимоги за кредитним договором № ZPC0GF00000492 від 04.07.2005 року укладеним між позивачем та [PERSON] Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 04.07.2005 року між Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPC0GF00000492, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 34560.00 доларів США, а відповідач зобов*язався повернути кредит до 03.07.2015 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, про що надано копію кредитного договору № ZPC0GF00000492 від 04.07.2005 року. Згідно п. 1.2 кредитного договору від 04.07.2005 року № ZPC0GF00000492 для виконання договору, банк відкриває позичальнику рахунок № 29093055844154 для зарахування коштів направлених на погашення заборгованості. В якості забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» укладений договір іпотеки від 04.07.2005 року № ZPC0GF00000492. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом та перевірено доказами, що 01.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ЗАТ «Акцент-Банк» укладено договір факторингу № 1 відповідно до умов якого позивач відступив на користь ЗАТ «Акцент-Банк» право вимоги за кредитним договором № ZPC0GF00000492 від 04.07.2005 року укладеним між ЗАТ КБ«Приватбанк» та [PERSON], про що надано копію договору факторингу та витяг з додатка до договору факторингу. Листом-повідомленням позичальника про відступлення прав вимоги кредитора за кредитними документами від 01.11.2007 року, [PERSON] було повідомлено про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до п. 2.3.10 кредитного договору свої права вимоги (як кредитора) за кредитним договором № ZPC0GF00000492 від 04.07.2005 року та договором іпотеки від 04.07.2005 року № ZPC0GF00000492 відступив Закритому акціонерному товариству «АкцентБанк» за місцезнаходженням за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Батумська. При цьому ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив [PERSON] про те, шо внаслідок відступлення права вимоги за кредитним договором. ЗАТ «Акцент-Банк» стає єдиним власником всіх прав вимоги за кредитним договором від 04.07.2005 №ZPC0GF00000492 та договором іпотеки від 04.07.2005 року № ZPC0GF00000492. Для виконання договору на користь ЗАТ «Акцент-банк» у ЗАТ «Приватбанк» відкрито позичальнику [PERSON] новий рахунок № 29093055844154 для зарахування коштів направлених на погашення заборгованості. Після відступлення прав вимог між ЗАТ «Акцент банк» та [PERSON] укладено договір особистого страхування № ZPC0LF81470 від 04.07.2008 року, відповідно до якого цей договір укладено з метою забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором від 04.07.2005 № ZPC0GF00000492 та договором іпотеки. Крім того, 31.07.2014 року ПАТ «Акцент-Банк» правонаступником ЗАТ «Акцент-банк», на адресу [PERSON] було направлено вимогу про повернення суми кредиту за кредитним договором від 04.07.2005 № ZPC0GF00000492. Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законодавством Ураїни. Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб'єктами спірних матеріальних правовідносин. Під неналежною стороною розуміють таких позивачів і відповідачів, по відношенню до яких судом під час розгляду справи встановлено, що їм не належить право вимог чи вони не є зобов'язаними по вимозі особами, що визначено ст. 30, 31 ЦПК України. Неналежний позивач - це особа, якій не належить право вимоги по пред'явленому в суді позову. З доданих доказів судом встановлено, що на теперішній час право вимоги за кредитним договором від 04.07.2005 № ZPC0GF00000492 має ПАТ «Акцент банк». Враховуючи викладене, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, проаналізувавши представлені позивачем та відповідачем докази, суд встановив, що позивач ПАТ «Приватбанк» не має право пред*являти будь які вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 04.07.2005 № ZPC0GF00000492, не є належним позивачем по справі, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 30, 31, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed