Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна звернувся [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити та зняти арешт з ? частини квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON]. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнала та просить суд відмовити у їх задоволенні. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 жовтня 2010 року [PERSON] подарував ? частину квартири [ADDRESS] своєму синові - [PERSON]. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. за реєстровим номером 2376. Рішенням Рівненського міського суду від 21 жовтня 2016 року по цивільній справі №569/11153/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на частку квартири позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування ? частки квартири [ADDRESS], реєстровий номер 2376, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й. 28 жовтня 2010 року; в решті позовних вимог позивачу відмовлено. 03 грудня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради було розглянуто заяву та скасовано запис про право власності за номером 177944787 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 252476956101. Тобто [PERSON] з 03 грудня 2016 року не є власником ? частини квартири [ADDRESS]. В порядку забезпечення позову по цивільній справі №569/3730/16-ц, яка перебуває в провадженні Рівненського міського суду за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя ухвалою суду від 30 березня 2016 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на ? частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві приватної власності та заборонено її відчуження у будь-який спосіб. Рішенням Рівненського міського суду від 26 липня 2016 року по цивільній справі №569/3730/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя позовні вимоги позивача задоволено. Згідно довідки: згідно рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 05 жовтня 2016 року рішення Рівненського міського суду від 26 липня 2016 року частково скасоване. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 13 червня 2017 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Рівненського міського суду від 21 жовтня 2016 року скасовано. [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на частку у квартирі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні представник позивача не довела заявлені позивачем позовні вимоги належними та допустимими доказами, а також те, що рішенням апеляційного суду від 13 червня 2017 року скасоване рішення Рівненського міського суду від 21 жовтня 2016 року. [PERSON] відмовлено у позові до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на частку у квартирі, дане рішення набрало законної сили з дня його прийняття, тому підстав для скасування арешту немає, отже у задоволенні позовних вимог позивачу з цих підстав слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed