Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 2,15га, що розташована на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, та іншого майна. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої, однак 29.10.2019 з листа Станилівської сільської ради Погребищенського району він дізнався, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.11.2012 у справі за заявою прокуратури Погребищенського району, за участю заінтересованої особи Станилівської сільської ради Погребищенського району про визнання спадщини відумерлою, спадщину, що відкрилась після смерті [INFO] його матері [PERSON] у виді земельної ділянки, розміром 2,15 га, розташованої на території Станилівської сільської ради було визнано відумерлою. Оскільки під час розгляду даної справи [PERSON] не залучався, то постановою Вінницького апеляційного суду від 05.05.2020 рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.11.2012 було скасовано та ухвалено нове рішення яким в задоволенні заяви прокурора Погребищенського району в інтересах Станилівської сільської ради Погребищенського району про визнання спадщини відумерлою - відмовлено. Позивач стверджує, що після смерті матері він прийняв спадщину у спосіб передбачений чинним на момент відкриття спадщини законодавством, а тому просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON] та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, розміром 2,15 га, розташованої на території Станилівської сільської ради. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шиманський В. М. в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача - адвокат Шиманський В. М. подав заяву у якій просив справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явилася також, надіслала заяву у якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 3). Згідно з державними актом серії IV-BН №000401 [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,15га, яка знаходиться на території Станилівської сільської ради Погребищенського району (а. с. 4). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5). Відповідно до довідки Станилівської сільської ради №108 від 10.04.2018 [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно запису по погосподарській книзі №3 за 1996-2000 рік проживала та була зареєстрована в селі Станилівка, Погребищенського району (а. с. 6). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.11.2012 у справі за заявою прокуратури Погребищенського району, за участю заінтересованої особи Станилівської сільської ради Погребищенського району про визнання спадщини відумерлою, спадщину, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] у виді земельної ділянки, розміром 2,15 га, розташованої на території Станилівської сільської ради було визнано відумерлою (а. с. 8). Постановою Вінницького апеляційного суду від 05.05.2020 рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.11.2021 скасовано та ухвалено нове рішення яким в задоволенні заяви прокурора Погребищенського району в інтересах Станилівської сільської ради Погребищенського району про визнання спадщини відумерлою - відмовлено (а. с. 9-11). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2021 у справі №127/620/21 заяву [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , про встановлення факту прийняття спадщини залишено без розгляду, оскільки під час розгляду справи в порядку окремого провадження судом було встановлено наявність спору про право (а. с. 12). Відповідно до акту жителів села Станилівка від 17.10.2019, з 1995 року по червня 1997 року [PERSON] проживав без реєстрації разом зі своєю матір`ю [PERSON] , вони вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом (а. с. 13). Як вбачається з листа Погребищенської державної нотаріальної контори №508/01-16 від 09.11.2018, позивач [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документа (а. с. 14). Пунктом 1 постанови пленуму ВСУ «Про судову практику у спорах про спадкування» №7 від 30.05.2008 визначено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини. Пунктом 2 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до правової позиції ВС висловленої у постанові від 25.03.2020 у справі №305/235/17, фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була власником земельної ділянки площею 2,15га, що розташована на території Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] , як спадкоємиць першої черги за законом, прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на це майно.

Outcome: approved