Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

В позові вказано, що 08 жовтня 2010 року сторонами укладено шлюб, який на теперішній час розірвано з 10 травня 2012 року. Після розірвання шлюбу відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини його заробітку (доходу). Після розірвання шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. З початку липня 2016 року сторони припинили сумісне проживання, відповідач коштів на утримання позивачки та утримання сина не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина до досягнення ним повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; та кошти на її утримання до досягнення сином трирічного віку у тому ж розмірі. Позивачка у судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач також у судове засідання не зявився, судові повістки не отримував за місцем реєстрації постійного місця проживання з незалежних від суду причини, в силу приписів ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином про розгляд справи. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати\~ дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків…, інші обставини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ Як встановлено в судовому засіданні,\~сторони перебували у шлюбі, мають доньку на утримання якої рішенням суду з відповідача вже стягнуто аліменти у розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, вказане підтверджено копіями свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження доньки сторін, копією рішення суду про стягнення аліментів (а.с.3, 5, 9). 08 березня 2015 року у сторін народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.4). Перебування дітей на утриманні позивачки підтверджено довідкою Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.8). Відомостей про наявність інших утриманців у відповідача суду не надано. Таким чином, оскільки відповідач є батьком дитини, він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина, який перебуває на утриманні позивачки. Виходячи зі змісту ч. 1,2,4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ст.84 ч.1, ч.2 СК України передбачає право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності, та право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 цієї ж статті право на утримання дружини, з якою проживає дитина має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружини від чоловіка після розірвання шлюбу передбачено ст..76 СК України. Оскільки відповідач є батьком дитини, хоча і не перебуває у шлюбі з позивачкою на теперішній час, відповідно і до положень ст.76 СК України, він зобовязаний надавати кошти на утримання матері його дитини і після розірвання шлюбу до досягнення дитиною трирічного віку. Тому позов і в частині стягнення коштів на утримання позивачки з відповідача до досягнення їх сином трирічного віку також підлягає задоволенню. Судові витрати, суд відносить на рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved