Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Погребищенської райдержадміністрації, в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення матері батьківських прав. Позов мотивований тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 19.03.2019, в зв`язку з загрозою життю, діти були вилучені із сім`ї [PERSON] та влаштовані у дитяче відділення Погребищенської ЦРЛ, де з 19 по 27 березня проходили медичне обстеження, після чого були направлені у Вінницький обласний спеціалізований будинок для дітей. Рішенням Погребищенського районного суду від 19.07.2019 малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері без позбавлення батьківських прав. А у вересні 2019 діти влаштовані у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] . За період вилучення дітей із сім`ї [PERSON] жодного разу дітьми не цікавилася, на телефонні дзвінки не відповідає, дітей не провідувала. За таких обставин Орган опіки та піклування Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування аліментів на особисті рахунки дітей. Ухвалою Погребищенського районного суду від 26.06.2020 відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21.10.2020 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що з часу відібрання дітей відповідачка їхнім життям не цікавиться. Представник Служби у справах дітей Погребищенської районної державної адміністрації в судовому засіданні вимоги позову підтримала також, вказала, що з відповідачкою неодноразово проводилися бесіди щодо відповідального батьківства, однак [PERSON] протягом року життям дітей не цікавиться, їх не провідує, в зв`язку з чим на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 16.06.2020 прийнято рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 32-34), про причини неявки суду не повідомила. Відзив не подала. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію учасників розгляду справи, дослідивши наявні у ній письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Достовірно встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей записаний відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а. с. 4-5, 8-9). Відповідно до Акта вилучення дітей від 19.03.2019, 19.03.2019 малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вилучені із сім`ї [PERSON] , оскільки їхня мати [PERSON] на кілька діб залишила їх одних в холодній хаті без догляду (а. с. 10) та влаштовані у дитяче відділення Погребищенської ЦРЛ, де проходили медичне обстеження до 27.03.2020. З 28.03.2019 діти були влаштовані до Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки. Рішенням Погребищенського районного суду від 19.07.2019 малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері без позбавлення батьківських прав (а. с. 15-16). Розпорядженнями голови Погребищенської районної державної адміністрації від 28.08.2019 № 213, №214 малолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус позбавлених батьківського піклування (а. с. 12-13), а розпорядженням від 25.09.2019 №241 влаштовано в дитячий будинок сімейного типу [PERSON] (а. с. 17-18). За період вилучення дітей із сім`ї [PERSON] жодного разу дітьми не цікавилася, на телефонні дзвінки не відповідає, дітей не провідувала,в зв`язку з чим на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 16.06.2020 прийнято рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав (а. с. 11). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181 , ч. 1 ст. 183 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 3 ст. 193 СК України). Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які, враховуючи норми ч. 2 ст. 183 СК України, відповідно до якої якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, в розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дітей. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved