Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

В серпні 2014 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 лютого 2011 року о 07 годині 25 хвилин в районі 31 км автодороги «Київ-Харків» Бориспільського району [PERSON], керуючи автомобілем марки «Сітроєн», номерний знак [NUMBER], не врахував погіршення погодних умов (снігопад) та стан проїжджої частини, не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ланос», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату дорожньо-транспортної [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому позивач виплатив ДАП «Україна», власнику автомобіля «Ланос», номерний знак [NUMBER], страхове відшкодування. Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги, яке ДАП «Україна» мало до [PERSON] Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування позивачу витрат на виплату страхового відшкодування. Тому МТСБУ просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 28624 гривень 59 копійок, а також витрати на оплату правової допомоги у розмірі 2000 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій зазначила, що пред'явлений позов підтримує, просить суд його задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування свої заперечень вказали на те, що МТСБУ в обґрунтування своїх позовних вимог надав звіт оцінювача №12/06/11, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Део Ланос», номерний знак [NUMBER], становить 28624 гривень 59 копійок. Згідно даних даного Звіту визначено, що оцінка проведена згідно Акту огляду, складеного оцінювачем [PERSON]. і фотографій, виконаних за допомогою цифрового фотоапарату, які наведені в додатку до даного звіту. В свою чергу в графі «Дані про технічний стан КТЗ» Звіту зазначено, що пошкодження КТЗ вказані в Акті огляду від 16 червня 2011 року. Таким чином, на думку представника відповідача, реальний розмір матеріального збитку повинен бути вирахуваний відповідно до переліку пошкоджень, вказаного в Акті огляду ТЗ від 16 червня 2011 року, складеного оцінювачем [PERSON]. Незважаючи на це, до Звіту додано інший Акт огляду ТЗ, складений 13 червня 2011 року оцінювачем [PERSON] Таким чином, дане автотоварознавче дослідження, відповідно до якого розмір матеріального збитку становить 28624 гривень 59 копійок, є неналежним доказом, так як складений за іншим актом огляду та іншим оцінювачем. Крім цього, звіт №12/06/11 не містить жодної фотографії транспортного засобу, що не дає можливості об'єктивно і в повному обсязі оцінити достовірність автотоварознавчого дослідження. Зважаючи на те, що МТСБУ відшкодувало шкоду потерпілій особі на підставі неналежно складного Звіту, то і відповідач не повинен відшкодовувати вказаний розмір шкоди. Крім вищезазначеного, представник відповідача також вказує також на те, що відповідно до акту виконаних робіт пошкоджений автомобіль було відремонтовано за 28530 гривень, проте позивачем було виплачено потерпілій особі 28624 гривень 59 копійок і саме даний розмір шкоди позивач просить стягнути з відповідача. Проте, це є недопустимим з огляду на те, що, по-перше, сума виплаченого страхового відшкодування перевищує фактичний розмір шкоди потерпілого; по-друге, потерпілій особі було виплачено страхове відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. Заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ДАП «Україна» є власником автомобіля марки «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією даного автомобіля була застрахована ВАТ «СТ «Іллічівське», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії ВЕ №4052207 (а.с.4). 21 лютого 2011 року о 07 годині 25 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Citroen», номерний знак [NUMBER], в районі 31 км автодороги «Київ-Харків» Бориспільського району, під час руху не врахував погіршення погодних умов (снігопад) та стан проїжджої частини, не був уважним, під час руху не дотримався безпечної швидкості руху, при виникненні перешкоди в русі не впорався з керуванням, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини підтверджуються постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2011 року (а.с.5). Відповідно до акту огляду транспортного засобу (а.с.13-15) та звіту про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу №12/06/11 (а.с.7-12), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], завдано матеріальних збитків у розмірі 28624 гривень 59 копійок. За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача [PERSON] щодо невідповідності даних, викладених у звіті №12/06/11 від 20 червня 2011 року, зокрема з приводу того, що оцінка матеріального збитку проведена на підставі Акту огляду, складеного оцінювачем [PERSON], замість [PERSON] Оскільки в матеріалах цивільної справи міститься акт огляду транспортного засобу від 13 червня 2011 року, складений оцінювачем [PERSON], який відповідно до кваліфікаційного свідоцтва оцінювача зареєстрований у Державному реєстрі оцінювачів, а тому у суду відсутні сумніви щодо достовірності вказаного звіту. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на Моторне (транспортне) страхове бюро покладається обов'язок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати власнику транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, шкоду, заподіяну іншим транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п.38.2 ст.38 цього Закону після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Встановлено, що [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому МТСБУ виплатило ДАП «Україна» страхове відшкодування у розмірі 28624 гривень 59 копійок, що підтверджується копіями платіжних доручень №3333 від 03 серпня 2011 року та №826 від 20 лютого 2012 року (а.с.24,31). Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги (регресу) у тому самому розмірі, яке ДАП «Україна», мало до відповідача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно відшкодував позивачу витрати на виплату страхового відшкодування. Зважаючи на вищезазначене, з відповідача на користь МТСБУ належить стягнути витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 28624 гривень 59 копійок. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Встановлено, що при пред'явленні позову до суду МТСБУ сплатило судовий збір у розмірі 286 гривень 25 копійок, що підтверджується платіжним дорученням від 02 червня 2014 року (а.с.1) та квитанцією від 15 вересня 2014 року (а.с.55). Позов задоволений в повному обсязі. Тому з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 286 гривень 25 копійок. Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на правову допомогу. Згідно зі ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Вона допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. З копії платіжного доручення №32474 від 15 травня 2014 року вбачається, що МТСБУ витратило за послуги з надання правової допомоги грошові кошти у розмірі 1000 гривень (а.с.39). Проте, суд вважає що підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу відсутні, адже відповідно до контракту про надання правової допомоги №77 від 04 жовтня 2012 року, укладеного між МТСБУ та ФОП [PERSON] (а.с.33-38), ФОП [PERSON] приймає на себе зобов'язання представництва замовника в судах усіх інстанцій. А в свою чергу, відносини представництва є безоплатними. Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок вартості робіт, не вказано час затрачений для надання правової допомоги та не надано жодного доказу, яким би було встановлено вартість надання робіт в подібній категорії справ, а тому дані витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь МТСБУ.

Outcome: approved