Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів, вказавши, що з 1.03.2014 року відповідач була прийнята на роботу продавцем магазину ТПП с. Аркадіївці за сумісництвом (на час відпустки [PERSON]). З нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 1.03.2014 року. 2.06.2014 року відповідача було звільнено з роботи і при проведенні інвентаризації товарів виявлено їх нестачу на суму 2189,70 грн. Відповідач обіцяла добровільно повернути суму нестачі, однак до даного часу не зробила цього, тому позивач просить в судовому порядку стягнути з неї кошти на покриття завданих з її вини збитків та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у праві доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно ч. 1 ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Згідно ст. 135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Судом встановлено, що з згідно розпорядження № 3 правління Хмельницького районного споживчого товариства від 28.02.2014 року, з 1.03.2014 року відповідач була прийнята на роботу продавцем магазину ТПП с. Аркадіївці за сумісництвом (на час відпустки [PERSON]). З нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність від 1.03.2014 року, згідно котрого вона прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за всі передані їй під звіт товарно-матеріальні цінності та кошти, а також за всі цінності та кошти, що будуть надходити їй протягом дії цього договору. Згідно розпорядження № 10 правління Хмельницького районного споживчого товариства від 2.06.2014 року, відповідача було звільнено з роботи в зв'язку з припиненням дії угоди згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України. 3.06.2014 року було проведено інвентаризацію товарів, матеріалів, тари і грошових коштів у торгівлі, внаслідок чого було виявлено нестачу товарів на суму 2189,70 грн., оскільки за даними бухгалтерської звітності рахувалося товарів на суму 10925,35 грн., а фактичні залишки склали 8735,65 грн. У своїй пояснювальній-зобов'язанні від 3.07.2014 року відповідач нестачу визнала і погодилась сплатити її добровільно, однак на даний час кошти в сумі 2189,70 грн. залишились добровільно не відшкодованими. За таких обставин суму завданих позивачеві збитків слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі в судовому порядку. Судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 грн., сплачені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. Крім того, судовий збір в сумі 0,40 грн., надмірно сплачений позивачем, підлягає поверненню на його користь з бюджету у відповідності до ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved