overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04 січня 1975 року в м. Абай, місцевий ЗАГС Карагандинської області, актовий запис №1. Позивач в судове засідання не з»явилася, звернулась до суду із клопотанням про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 04 січня 1975 року в м. Абай, місцевий ЗАГС Карагандинської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-СЮ № 299690. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 червня 2004 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошниського району Київської області, актовий запис - № 157 . Позивач в судове засідання не з»явилася, звернулась до суду із клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 18 червня 2004 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошниського району Київської області, актовий запис -№ 157, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошниського району Київської області від 18.06.2004 року. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-ОК № 284170, актовий запис № 45. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В серпні 2016 року позивач - ВАТ «Тернопільобленерго» в особі Чортківського РЕМ звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків. В позовній заяві вказав, що 06 квітня 2016 року при проведенні перевірки приладів обліку споживачів ВАТ «Тернопільобленерго» в м. Чорткові у [PERSON] працівниками Товариства виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357, які полягають у самовільному без обліковому підключенні житлового будинку, шляхом накидання проводів на лінію електропередач і підведення до розпридільчої коробки будинку, про що було складено акт №001250 від 06 квітня 2016 року. Шляхом обману [PERSON] безобліково використав електроенергію в кількості 3703 кВт.год., чим спричинив шкоду ВАТ «Тернопільобленерго» на загальну суму 4750, 46 гривень. Добровільно сплатити вказану суму не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує повністю, послалася на обставини, викладені у позовній заяві та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить розписка, від підпису в якій він відмовився в присутності свідків. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: Відповідно до п. п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕ) споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно з приписами ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вина [PERSON] підтверджується актом про порушення № 001250 від 06 квітня 2016 року, схемою безоблікового підключення житлового будинку до електромережі згідно акту про порушення ПКЕЕН № 001250, протоколом № 1 засідання Чортківського РЕМ по розгляду акту № 001250 від 06 квітня 2016 року про порушення ПКЕЕН, розрахунком відшкодування нанесених збитків ВАТ «Тернопільобленерго» згідно акту порушення правил користування електроенергії № 001250 від 06 квітня 2016 року, показами свідка [PERSON], яка підтвердила, що [PERSON] самовільно безобліково підключив житловий будинок, шляхом накидки проводів на лінію електропередач і підведення до розпридільчої коробки будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 13.09.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим між ними виникають сварки свідком яких стає дитина, в даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві проти розірвання шлюбу не заперечував. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 13.09.2003 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1253, що вбачається з копії свідоцтва про одруження. Від спільного життя подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 17.02.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, подружні стосунки не підтримують, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 17.02.2007 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 181, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного життя подружжя має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 22.06.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, подружні стосунки не підтримують, спроби примиритися не дали позитивних результатів, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 22.06.2005 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 464, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного життя подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 30.10.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні характери, стремління та погляди на сімейне життя, відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки, на неодноразові прохання змінити свою поведінку не реагує, тому примирення між ними неможливе, просила шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві проти розірвання шлюбу не заперечував. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 30.10.2015 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1752, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому зазначив, що надавав послуги відповідачу згідно договору № 9, укладеного між ними 31.12.2015 року. Однак за виконану роботу протягом червня-липня 2016 року відповідач не здійснив оплату прийнятої виконаної ним роботи, заборгованість складає 4 830 грн., а тому просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати без його присутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов визнають повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 31 грудня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ « АК Авіалінії України» укладено договір № 9 на виконання робіт, строком з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Згідно п.2 умов зазначених в цьому договорі, за виконану роботу замовник сплачує виконавцю 3000 грн. на місяць, оплата здійснюється після складання та підписання акту виконаних робіт.( а.с.4). Судом встановлено, що ПрАТ « Авіакомпанія Авіалінії України» не виконало умови п.п. 2.1,2.2 договору на виконання робіт, та не оплатило виконану роботу за червень-липень 2016 року, яка підтверджується актами про виконану роботу від 30.06.2016 р. та 30.07.2016 року.( а.с.5,6). Так, з довідки № 4.1-59 , виданої 02.08.2016 року ПрАТ « АК Авіалінії України» (а.с.7) слідує, що за період червень-липень 2016 року заборгованость за підприємством перед позивачем [PERSON] становить 4 830 грн. Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України визначено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в сумі 4830 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн.20 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст.. 526,610, 837 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 16 грудня 2000 року зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 02 08 [INFO]. Позивач посилаючись на те, що у нього та відповідача різні погляди на подружнє життя та сімейні цінності, на нерозуміння одне одного, що привело до того, що сімейних стосунків не підтримують, просив шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей разом з матірю. В заяві направленій до суду позивач позов підтримав. Відповідач, в заяві направленій до суду, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони практично сумісне життя припинили, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалася повністю і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 17.11.2007 року зареєстрував шлюб з відповідачем. [INFO] року в шлюбі народився син - [PERSON]. Позивач посилаючись на те, що у нього та відповідача різні погляди на подружнє життя та сімейні цінності, на нерозуміння одне одного, що привело до того, що шлюбні відносини не підтримують з березня 2016 року, просив шлюб розірвати. В заяві, направленій до суду позивач свою вимогу підтримав та просив суд слухати справу у його відсутність, сина залишити проживати з матір'ю (а.с. 16). Відповідач, в заяві направленій до суду позов визнала у повному обсязі та також просила суд слухати справу у її відсутність, сина залишити проживати з нею (а.с. 17). Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони практично сумісне життя припинили, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та сина. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її неможливо.

Outcome: approved