Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 26 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олеговичв якій просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нею укладено, кредитний договір № LVH9GA00000131, банк надав їй кредит в сумі 116 000 доларів США та 11 600 доларів США на оплату страхових платежів зі строком погашення кредиту до 15 вересня 2017 року. Встановлено плату за користування кредитом у розмірі 0,92 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом; винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 0,20 % від суми наданого кредиту на місяць в період сплати, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Сторони договору погодили графік погашення кредиту. Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між ЗАТ КБ «Приват Банк», [PERSON] та [PERSON] 17 вересня 2007 року укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки. За умовами цього договору в іпотеку передано квартири: [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2015 року, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 126 559,06 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять доларів 6 центів США), що еквівалентно 2 750 128,30 грн. (два мільйони сімсот п`ятдесят тисяч сто двадцять вісім грн. 30 коп.) та складається з: 106 987,98 доларів США - заборгованість за кредитом, 13 789,11 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2 320 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 461,94 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; за кредитним договором №LVH9GA00000131 від 17 вересня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , - звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] загальною площею 51,6 кв.м, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого 23 грудня 1997 року виконавчим комітетом Львівської міської ради, зареєстрованого в ЛОДК БТ1 та ЕО за №26064, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою 3 вересня 2007 року, зареєстрованого в ОКП ЛОР «БТ1 та ЕО» 5 вересня 2007 року за №18790052; відповідно до договору іпотеки квартири від 17 вересня 2007 року; та квартиру [ADDRESS] загальною площею 67,8 кв.м , що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого Шостою Львівською держаною нотаріальною конторою 29 серпня 2005 року (№2-1772 у реєстрі), зареєстрованого в ОКП ЛОР «БТ1 та ЕО» 5 вересня 2005 року за №104933638; шляхом продажу вказаних предметів іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» вcix повноважень, необхідних для здійснення продажу, зпочатковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на час реалізації предмета іпотеки (квартири [ADDRESS] , але не меншою ніж 353 500 (триста п`ятдесят три тисячі п`ятсот) грн.; з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» вcix повноважень, необхідних для здійснення продажу, з початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на час реалізації предмета іпотеки (квартири [ADDRESS] ), але не меншою ніж 378 750 (триста сімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят) грн. Не зважаючи на це, 31жовтня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Швець Руслан Олегович, на підставі ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та, відповідно до пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.06.1999 року за № 1172, на підставі документів ПАТ КБ « Приватбанк», видав виконавчий напис за № 17605 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № LVH9GA00000131, від 17.09.2007 року, в сумі. 117 462,76 доларів США /що за курсом 25,54 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2017 року складає 2 999 999 грн. з урахуванням : - заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 109844,92 долари США; - заборгованість з комісії у розмірі 7617,84 долари США. Про існування виконавчого напису дізналась від державного виконавця, яким 12 вересня 2018 року було відкрито виконавче провадження на підставі згаданого виконавчого напису було відкрито виконавче провадження. Вважає, що вичнений виконавчий напис від 31 жовтня 2017 року є незаконним оскільки не відповідачє вимогам Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.06.1999 року за № 1172, Закону України «Про Нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у зв?язку з чим просить визнати виконавчий напис вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача - Жарський І.Р. подав відзиву на позовну заяву - в якому позовні вимоги заперечив у повному об?ємі. В обґрунтування посилається на те, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем при вчиненні виконавчого напису від 31.10.2018 року за № № 17605 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № LVH9GA00000131, від 17.09.2007 року, в сумі. 117 462,76 доларів США /що за курсом 25,54 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2017 року складає 2 999 999 грн. було дотримано всі вимоги Закону, якими має керуватися нотаріус при вчиненні виконавчого напису. Крім того посилається, на те, що позивачем не представлено жодного доказу, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом в судах на розгляді буди будь-які спори, щодо заборгованості по її зобов?язаннях, не надано доказів, тог, що сума заборгованості є меншою. Звертає увагу н той факт, що жодна норма права не передбачає застосування строку позовної давності нотаріусом при вчиненні виконавчого напису. Законодавство не називає наведений строк, у межах якого може бути вчинено виконавчий напис, позовною давністю, а вживає термін «давність». Тому вважає, вимоги позивача не обґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову. Заяви (клопотання) учасників справи: третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович- 22.10.2018 року, 19.11.2018 року, 01.02.2019 року, 08.02.2019 року, 04.03.2019 року, 02.05.2019 року, 21.06.2019 року подав заяви про розгляд справи у його відсутності (а.с.33,50,85,87,89,103,123,128); представник відповідача - Жарський І.Р. - 18.12.2018 року подав заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У заяві зазначив, що позов не визнає (а.с.61); позивач - [PERSON] - 27.12.2018 р., 18.01.2019 року - подала заяви про відкладення розгляду справи (а.с. 69,75-76,); представник позивача [PERSON] - адвокат Баранов С.О. - 21.03.2019 року подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 110-112); позивач - [PERSON] - 21.03.2019 р. - подала заяву про те, що її інтереси у суді буде представляти адвокат Баранов С.О.(а.с.117); представник позивача [PERSON] - адвокат Баранов С.О.- подав пояснення по суті спору (а.с.131-133). Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 31.10.2018 року (а.с.27-28); 31.10.2018 року підготовче судове засідання відкладено (а.с.36); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.12.2018 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 14.12.2018 року (а.с. 54 -55); 14.12.2018 року судове засідання відкладено (а.с. 58); 21.12.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву (а.с. 66); 19.02.2019 року судове засідання відкладено (а.с. 100-101); 21.03.2019 року судове засідання відкладено (а.с. 113-114); 15.04.2019 року судове засідання відкладено (а.с. 118); 28.05.2019 року судове засідання відкладено (а.с. 125); В судовому засіданні 02.07.2019 року: позивач [PERSON] позов підтримала повністю, та просила його задовольнити в повному об?ємі; представник позивача [PERSON] - адвокат Баранов С.О. просив позов задовольнити повністю, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві та в письмових поясненнях по суті справи; представник відповідач - ПАТ КБ «Приватбанк» - Жарський І.Р. в судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.130). Подав заяву про проведення розгляду справи у відсутності представника (а.с. 61). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: 17 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено, кредитний договір № LVH9GA00000131, банк надав їй кредит в сумі 116 000 доларів США та 11 600 доларів США на оплату страхових платежів зі строком погашення кредиту до 15 вересня 2017 року. Встановлено плату за користування кредитом у розмірі 0,92 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом; винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 0,20 % від суми наданого кредиту на місяць в період сплати, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту (а.с.10-12); 17 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приват Банк», [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки. За умовами цього договору в іпотеку передано квартири: [ADDRESS] та [ADDRESS] в забезпечення виконання зобов?язання за кредитним договором № LVH9GA00000131 від 17 вересня 2007 року (а.с. 13-18). 31жовтня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Швець Русланом Олеговичем, вчинено виконавчий напис за № 17605 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № LVH9GA00000131, від 17.09.2007 року, за період з 17.09.2007 року по 28.08.2017 року в сумі. 117 462,76 доларів США /що за курсом 25,54 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2017 року складає 2 999 999 грн. з урахуванням : - заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 109844,92 долари США; - заборгованість з комісії у розмірі 7617,84 долари США (а.9); Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2015 року, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 126 559,06 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять доларів 6 центів США), що еквівалентно 2 750 128,30 грн. (два мільйони сімсот п`ятдесят тисяч сто двадцять вісім грн. 30 коп.) та складається з: 106 987,98 доларів США - заборгованість за кредитом, 13 789,11 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2 320 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 461,94 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; за кредитним договором №LVH9GA00000131 від 17 вересня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , - звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] загальною площею 51,6 кв.м, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на квартиру, виданого 23 грудня 1997 року виконавчим комітетом Львівської міської ради, зареєстрованого в ЛОДК БТ1 та ЕО за №26064, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою 3 вересня 2007 року, зареєстрованого в ОКП ЛОР «БТ1 та ЕО» 5 вересня 2007 року за №18790052; відповідно до договору іпотеки квартири від 17 вересня 2007 року; та квартиру [ADDRESS] загальною площею 67,8 кв.м , що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого Шостою Львівською держаною нотаріальною конторою 29 серпня 2005 року (№2-1772 у реєстрі), зареєстрованого в ОКП ЛОР «БТ1 та ЕО» 5 вересня 2005 року за №104933638; шляхом продажу вказаних предметів іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» вcix повноважень, необхідних для здійснення продажу, зпочатковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на час реалізації предмета іпотеки (квартири [ADDRESS] , але не меншою ніж 353 500 (триста п`ятдесят три тисячі п`ятсот) грн.; з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» вcix повноважень, необхідних для здійснення продажу, з початковою ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності на час реалізації предмета іпотеки (квартири [ADDRESS] ), але не меншою ніж 378 750 (триста сімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят) грн (а.с. 19-25). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Швець Р.О. керувався ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою KM України від 29.06.1999 № 1172. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Швець Р.О., керувався Закону України «Про нотаріат», в статті 88 зазначеного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2015 року, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 126 559,06 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять доларів 6 центів США), що еквівалентно 2 750 128,30 грн. (два мільйони сімсот п`ятдесят тисяч сто двадцять вісім грн. 30 коп.) та складається з: 106 987,98 доларів США - заборгованість за кредитом, 13 789,11 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2 320 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 461,94 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; за кредитним договором №LVH9GA00000131 від 17 вересня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , - звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири: [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки від 17 вересня 2007 року. Крім того вищевказаним рішенням станом на 11 вересня 2015 року встановлено, що заборгованість становить 126 559,06 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять доларів 6 центів США), що еквівалентно 2 750 128,30 грн. (два мільйони сімсот п`ятдесят тисяч сто двадцять вісім грн. 30 коп.) та складається з: 106 987,98 доларів США - заборгованість за кредитом, 13 789,11 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2 320 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3 461,94 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, тобто існує розбіжність у розрахунках. Таким чином приватним нотаріусом Швець Р.О. при вчиненні виконавчого напису належним чином не встановлювалась безспірність заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов`язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. При цьому кредитодавцю забороняється: вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Крім того, з`ясовуючи питання про строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, необхідно врахувати, що згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі № 6-116цс13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Таким чином,ст. 88 Закону України «Про нотаріат» чітко регламентовані строки, в межах яких можуть бути вчинені виконавчі написи: в даному випадку не більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Отже, враховуючи, що законом інший строк давності не встановлено, тому застосуванню підлягають положення саме Закону України «Про нотаріат», як спеціального закону. У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі №6-1926цс14 сформульована така правова позиція: «За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п?ята статті 261 ЦК України). Отже, строк виконання зобов`язання за кредитним договором настав з моменту пред`явлення Банком вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки тобто у 2009 року, коли банк скористався своїм правом та звернувся з позовом до суду, а виконавчий напис вчинено нотаріусом 31.10.2018 року, тобто виконавчий напис вчинено більше ніж через три роки з дня виникнення права вимоги. Аналізуючи сукупність зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем не дотримано вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та вчинено виконавчий напис більше ніж через три роки з дня виникнення права вимоги, та те, що на час вчинення виконавчого напису нотаріусом не було встановлено безспірності порядку вчинення виконавчого напису, тобто не враховано наявності судового врегулювання зазначеного спору між тими самими сторонам, з приводу одного й того самого кредитного договору. Згідно із ст. 6 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. На підставі викладеного та

Outcome: approved