Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

В поданій заяві від 05 серпня 2019 року ставиться питання про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , який раніше перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] і є батьком заявників [PERSON] та [PERSON] , у виді заборони перебування у місці спільного проживання у кв. [ADDRESS] на строк шість місяців та заборони наближатись до вказаної квартири на відстань менше 300 м на строк шість місяців. Заява обгрунтована тим, що дана двохкімнатна квартира перебуває у спільній власності заявників та заінтересованої особи, який постійно та систематично вчиняє сварки, психічне та фізичне насильство в сім`ї, погрожує фізичною розправою. Неодноразові звернення до правоохоронних органів не дали належного результату. Домашнє насильство зі сторони [PERSON] здійснюється тривалий час, з кожним разом його поведінка стає агресивнішою та жорстокішою, останній, якого неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, погрожує фізичною розправою та спричиняє тілесні ушкодження [PERSON] Вірогідність продовження домашнього насильства із спричиненням тілесних ушкоджень є високою. Просять заяву задовольнити. В судовому засіданні заявники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтримали заявлені вимоги за вищевикладених обставин, пояснивши, що спільне проживання із [PERSON] створює загрозу їх життю, останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння і постійно провокує на сварки, спричиняє тілесні ушкодження [PERSON] .. Заінтересована особа [PERSON] проти заяви заперечував, пояснивши, що [PERSON] негативно налаштувала дітей проти нього, він є співласником 1 / 4 частки вищезазначеної квартири, притягувався у 2019 році за нецензурні висловлювання проти [PERSON] , з якою шлюб розірваний 23 листопада 2018 року, остання його постійно провокує та намагається виселити із квартири. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року\~№ 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. В судовому засіданні встановлено, що заінтересована особа [PERSON] , 1958 року народження, перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , 1962 року народження, який розірваний згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року, останній є батьком [PERSON] , особи з інвалідністю, 1987 року народження, та [PERSON] , 1989 року народження, заявники та заінтересована особа є співласниками кв. [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02 лютого 2001 року і не заперечується учасниками справи, також останніми не заперечується в судовому засіданні, що дана квартира є місцем їх фактичного проживання. Відповідно до копій постанов Ніжинського міськрайонного суду від 02 серпня 2017 року, 07 лютого 2019 року (із врахуванням постанови Чернігівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року), 02 липня 2019 року [PERSON] за місцем спільного проживання у даній квартирі неодноразово вчиненні дії щодо домашнього насильства по відношенню до [PERSON] та [PERSON] -вчинення психологічного насильства, вигнання із квартири [PERSON] .. Згідно копії ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 24 вересня 2018 року закрите кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України за спричинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій [PERSON] у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. Вказані докази підтверджують вчинення домашнього насильства [PERSON] щодо своєї колишньої дружини [PERSON] та сина [PERSON] .. Також в судовому засіданні встановлена висока вірогідність продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до заявників, настання тяжких та особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними. За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для задоволення заяви та видачі обмежувального\~припису щодо\~ [PERSON] \~відповідно до\~ст.26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»\~у виглядізаборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами та заборони наближатися на визначену відстань до місця проживання постраждалих осіб, із визначенням строку обмежувального припису-три місяці. Підстави для визначення строку обмежувального припису-шість місяців, із врахуванням особи заінтересованої особи, який має 60-річний вік, в судовому засіданні не встановлені. При розгляді заяви суду надані копія повідомлення про підозру за ч.1 ст.125 КК України по факту заподіяння [PERSON] 03 квітня 2019 року тілесних ушкоджень [PERSON] та копія витягу з ЄРДР від 27 червня 2019 року за ч.1 ст.125 КК України по повідомленню [PERSON] про спричинення їй тілесних ушкоджень [PERSON] , при цьому наявність кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за зверненням заявника, не є доказом вини [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.350-6 ЦПК України визначено, що обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial