Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2006 року, від якого мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, перспектив для збереження сімї не вбачається. Від надання терміну для примирення відмовилась. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не цікавиться належним чином її життям та здоровям, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Тому остаточно просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; визначити місце проживання неповнолітньої доньки з нею; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмір по 1700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2006 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №009158 виданим 03 березня 2006 року Морочненською сільською радою Зарічненського району Рівненської області з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 березня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2006 року березня місяця 03 числа зроблено відповідний актовий запис за №08. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловік [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №049125 виданим 17 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася 07 квітня 2007 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2007 року квітня місяця 17 числа зроблено відповідний актовий запис за №820. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від надання терміну для примирення позивач в судовому засіданні відмовилася. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, та те, що протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сімя розпалась, а шлюб існує лише формально. Позивач втратила до відповідача почуття любові. Від надання терміну для примирення позивач в судовому засіданні відмовилася, перспектив для збереження сімї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки від відповідача не надійшло заперечень з приводу того, що після розірвання шлюбу їх неповнолітня донька буде проживати з матірю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання доньки, не приймає належної участі у її утриманні та вихованні, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що в судовому засіданні позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів, крім того суд враховує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі по 850,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття, що є половиною прожиткового мінімуму дітей віком від 6 до 18 років. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду за позовну вимоги про розірвання шлюбу позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 551,21 грн. згідно квитанції від 06 грудня 2016 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved