Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин і визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , померлого [INFO] , та визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка, інших спадкоємців немає, проте нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки мають місце розбіжності у прізвищі спадкодавця і спадкоємця. В судове засідання позивач та його представник з`явилися, позов підтримали і просять задовольнити вимогу. Відповідач не забезпечив явку повноважного представника, проте направив заяву з клопотанням про розгляд справи за власної відсутності. При вирішенні спору покладається на думку суду. Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 16 липня 2018 року, актовий запис №1109. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . 17 жовтня 2018 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за №786/2018. Син позивачки, [PERSON] подав до Першої тернопільської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини, і судом встановлено, що інших спадкоємців немає. Позивач стверджує, що вищезазначене спадкове майно вона прийняла як спадкоємець. 12 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до Першої тернопільської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, 18 лютого 2019 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з розбіжністю в прізвищі спадкодавця та спадкоємця на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] стверджує, що будучи дружиною [PERSON] не може скористатися своїм правом, як спадкоємця, оскільки у її документах мають місце невідповідності у написанні прізвища з прізвищем чоловіка. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Вербовецькою сільською радою Теребовлянського району 16 травня 1981 року і паспортом серії [NUMBER] , виданим Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 05 червня 1998 року, між позивачем та [PERSON] 16 травня 1981 року укладено шлюб, прізвище дружини змінене з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Так, у паспорті серії [NUMBER] , виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 26 жовтня 1999 року, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданій Державною податковою інспекцією м. Тернополя 25 січня 1999 року, свідоцтві про укладення шлюбу, виданому Вербовецькою сільською радою Теребовлянського району 16 травня 1981 року, серія [NUMBER] прізвище позивачки значиться як « [PERSON] ». В той же час у свідоцтві про народження чоловіка позивачки, виданому 22 липня 1966 року, серія [NUMBER] , паспорті серії [NUMBER] , виданому Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 05 червня 1998 року та свідоцтві про смерть, виданому Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 16 липня 2018 року, актовий запис №1109, серія [NUMBER] його прізвище значиться « [PERSON] ». А тому позивач зазначає, що вищезазначеному свідоцтві про укладення шлюбу допущено орфографічну помилку у написанні прізвища, а саме замість букви «и» зазначено букву «і», а відтак дана помилка допущена і у всіх інших вказаних моїх документах. Поряд з цим те, що [PERSON] є чоловіком позивачки підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 09 листопада 1964 року, серія [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Вербовецькою сільською радою Теребовлянського району 16 травня 1981 року, серія [NUMBER] , паспортом [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 05 червня 1998 року. Також, наявність родинних зв`язків з [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим міським бюро технічної інвентаризації 31 грудня 2010 року, згідно з яким квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам його сім`ї, зокрема [PERSON] . Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved