Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

В провадження Врадіївського районного суду Миколаївської області передувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Одеське обласне управління АТ Ощадбанк (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка станом на 10.08.2021р. складає 1 451 грн. 05 коп. 24.09.2021р. судом ухвалено рішення, яким відмовлено в задоволенні позову та покладено на позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп. 29.09.2021р. представник відповідача Лютий О.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати в загальному розмірі 10 090 грн. 00 коп., які складаються із: - судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 474/784/20, що складають витрати на правову (професійну правничу) допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.; - банківських витрат, пов`язаних із здійсненням банківських операцій по перерахуванню коштів, як гонорару адвоката в сумі 90 грн. 00 коп. Заява обґрунтована тим, що в межах розгляду вказаної судової справи між відповідачем та адвокатом Лютим О.В. було укладено договір про надання професійної правової допомоги № 11 -д/1 від 18.06.2021р., відповідно до якого гонорар адвоката за надання професійної правової допомоги по даній справі був узгоджений сторонами у фіксованому розмірі та становить 10 000 грн., незалежно від складності виконання, обсягу послуг та часу, витраченого адвокатом - представником відповідача по справі. В свою чергу, факт виконання послуг адвокатом з надання правової допомоги клієнту обумовлюється сторонами у відповідних актах приймання-передачі правової допомоги (виконаних робіт) та відповідними платіжними документами, які підтверджують виконання умов договору сторонами. Представником відповідача та відповідачем у судових засіданнях по даній справі 17.08.2021р. та 24.09.2021р. було долучено відповідні письмові заяви про підтвердження понесених відповідачем судових витрат та надання відповідних доказів цього протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення по суті позовних вимог в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України. До вказаної заяви представником відповідача [PERSON] долучено: оригінал акту № 11-ц/1-18-06-21 приймання-передачі виконаних робіт з надання правничої допомоги за договором від 24.09.2021р., оригінали квитанцій № 154 від 22.09.2021р., № 154/КЗ від 22.09.2021р., № 75 від 23.09.2021р., № 75/КЗ від 23.09.2021р. та № 42 від 24.09.2021р. на загальну суму 10 090 грн. 00 коп. В ракурсі вищевикладеного слід зазначити, що в межах розгляду цивільної справи по суті учасниками судового розгляду подавалися до суду ряд процесуальних документів, а судом приймалися відповідні процесуальні рішення. Так, 26.03.2021р. представник відповідача Лютий О.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що судові витрати відповідача на правову допомогу становлять 5 000 грн. 00 коп. до відзиву представник відповідача долучив оригінал ордеру серії ВЕ № 1034073 від 16.03.2021р., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 778, виданого 28.05.2012р. та оригінал договору про надання правової допомоги № 11-Ц від 15.06.2021р. 17.08.2021р. представник відповідача Лютий О.В. подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правову (правничу) допомогу, до якої долучено оригінал договору про надання правової допомоги № 11-ц/1 від 18.06.2021р. та протокол узгодження видів, обсягів та договірної ціни за надання правової допомоги (виконання робіт) від 18.06.2021р., який є додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 11-ц/1 від 18.06.2021р. 07.09.2021р. представник позивача Древницький Д.А. подав до суду заперечення на заяву про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правову (правничу) допомогу, в яких вказав, що розмір понесених витрат відповідача на професійну допомогу в сумі 10 000 грн. не підтверджується жодними належними та допустимими доказами та є не пропорційними до суми предмету спору, яка становить 1 451 грн. 05 коп. Ні відповідачем, ні його представником не надано жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем представнику 10 000 грн. 00 коп. Також представником позивача Древницький Д.А. зазначив, що представник відповідача [PERSON] не підтвердив витрати на дорогу в сумі 7 800 грн. 00 коп, оскільки не надав доказів на підтвердження того, що він прибував на судові засідання з м. Києва до смт. Врадіївка, хоча згідно Єдиного реєстру адвокатів України, робоче місце адвоката Лютого О.В. знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої доводи представник позивача послався, зокрема на рішення Європейського суду з прав людини у справі Схід/Захід Альянс Лімітет проти України (заява № 19336/04) та Лавентс проти Латвії від 28.11.2002р., а також на постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц та Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі № 922/1163/18. 22.09.2021р. представник відповідача Лютий О.В. подав до суду відповідь на заперечення представника позивача [PERSON] , до якої долучив роздруківку з офіційного сайту Національної асоціації адвокатів України та Єдиного реєстру адвокатів України із інформацією щодо себе. У вказаній відповіді представник відповідача Лютий О.В. заперечив проти доводів представника позивача щодо необґрунтованості та непропорційності понесених відповідачем судових витрат посилаючись, зокрема на рішення Європейського суду з прав людини у справі Бєлоусов проти України та постанови Верховного Суду від 22.01.2021р. у справі № 925/1137/19 та від 28.12.2020р. у справі № 640/18402/19. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частинами 2-4 ст. 270 ЦПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи приписи ч. 4 ст. 270 ЦПК України та з огляду на те, що під час судового розгляду справи сторони надали письмові заяви та пояснення щодо порядку розподілу судових витрат, а також докази, які вважали за необхідно подати суду на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд не вважає за необхідне викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відтак розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат буде розглядатися за відсутності учасників судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Розглянув заяву представника відповідача [PERSON] та дослідив докази, які стосуються питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено таке. 06.11.2020р. позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором банківського банківського обслуговування в загальній сумі 28 490 грн. 71 коп. Ухвалою від 24.02.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Розгляд справи призначено на 19.03.2021р. Крім того ухвалою від 24.02.2021р. від позивача, на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України, витребовувалися докази. В судове засідання, призначене на 19.03.2021р., учасники судового розгляду не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. При чому позивач не виконав вимог ухвали про витребування доказів. З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 07.04.2021р. 26.03.2021р. представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву та в порядку, визначеному ст. 93 ЦПК України, поставив позивачу сім запитань, згідно переліку наведеного у відзиві на позов. 01.04.2021р. представниця позивача [PERSON] подала до суду письмові пояснення щодо ухвали про витребування доказів. В судове засідання, призначене на 07.04.2021р., учасники судового розгляду не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. При чому позивачем не виконано обов`язок, визначений ч. 2 ст. 93 ЦПК України, щодо надання вичерпних відповідей на питання поставленні представником відповідача. З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 21.04.2021р. та головуючим направлено на адресу позивача лист щодо необхідності виконання приписів ст. 93 ЦПК України. 19.04.2021р. представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, з огляду на ненадання позивачем відповіді на відзив та відповідей на поставлені до нього питання в порядку, визначеному ст. 93 ЦПК України. Водночас 19.04.2021р. представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із протилежною заявою, в якій просив вирішити спір за наявними у справі доказами за його відсутності та відсутності відповідача. В судове засідання, призначене на 21.04.2021р., учасники судового розгляду не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. При чому позивачем не виконано обов`язок, визначений ч. 2 ст. 93 ЦПК України, щодо надання вичерпних відповідей на питання поставленні представником відповідача. З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 28.05.2021р. та постановлено ухвалу про обов`язкову явку учасників судового розгляду в судове засідання. Крім того ухвалою від 21.04.2021р. від позивача та відповідача витребовувалися докази. В судове засідання призначене на 28.05.2021р., представник позивача не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. При чому позивачем не виконано обов`язок, визначений ч. 2 ст. 93 ЦПК України, щодо надання вичерпних відповідей на питання поставленні представником відповідача. Учасниками судового розгляду також не виконано вимоги ухвали від 21.04.2021р. про витребування доказів. З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 16.06.2021р. 28.05.2021р. представник позивача [PERSON] подала до суду відповідь на відзив. 18.06.2021р. представник відповідача [PERSON] подав до суду клопотання про витребування доказів. В судовому засіданні, призначеному на 18.06.2021р., представник позивача [PERSON] не зміг докладно пояснити причини не виконання вимог ухвал про витребування доказів та невиконання приписів ст. 93 ЦПК України. Ухвалою від 18.06.2021р., за клопотанням представника відповідача [PERSON] , від позивача витребувано докази. З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 17.08.2021р. 17.08.2021р. подав до суду заяву про долучення доказів щодо розміру понесених відповідачем витрат на професійну правову (правничу) допомогу. 17.08.2021р. представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій, з огляду на часткову сплату відповідачем заборгованості, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором банківського обслуговування станом на 10.08.2021р. в сумі 1 451 грн. 05 коп. Крім того 17.08.2021р. представник позивача [PERSON] подав до суду письмові пояснення щодо ухвали від 18.06.2021р. про витребування доказів, до яких долучено виписку по рахунку відповідача за період з 28.05.2019р. по 16.08.2021р. В судовому засіданні, призначеному на 17.08.2021р., представниця позивача [PERSON] не змогла докладно пояснити причини не виконання вимог ухвал про витребування доказів та невиконання приписів ст. 93 ЦПК України. З огляду на вищевикладене розгляд справи відкладено на 06.09.2021р., яке за клопотаннями учасників судового розгляду відкладено на 24.09.2021р. 06.09.2021р. та 14.09.2021р. представник позивача Древницький Д.А. подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи заяви свідка, в порядку ст. 93 ЦПК України. 07.09.2021р. представник позивача Древницький Д.А. подав до суду заперечення на заяву про долучення доказів про розмір понесених відповідачем витрат на професійну правову (правничу) допомогу. 22.09.2021р. представник відповідача [PERSON] подав до суду відповідь на заперечення позивача на заяву відповідача про долучення доказів про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, 22.09.2021р. представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з заявою про відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, в якій просить врахувати, що докази про розмір судових витрат, які [PERSON] сплатив, або має сплатити у зв`язку із розглядом вказаної справи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по даній справі. 24.09.2021р. представник відповідача Лютий О.В. подав до суду заперечення на заяву представника позивача про зменшення позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача Лютий О.В. брав участь в судових засіданнях, які відбувалися 28.05.2021р., 18.06.2021р., 17.08.2021р. та 24.09.2021р. Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, судом встановлено таке. 16.03.2021р. між відповідачем та адвокатом Лютим О.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 778, виданого 28.05.2012р., укладено договір про надання правової допомоги № 11-Ц, згідно пунктів 4.1. та 4.2. якого визначено гонорар адвоката в розмірі 4 000 грн. 00 коп., який має бути сплачений клієнтом до 30.05.2021р. При цьому сторони домовилися, що розмір гонорару є фіксованим та не змінюється в залежності від обсягу послуг або робіт та витраченого часу адвоката на надання правової допомоги. На підставі вищевказаного договору 16.03.2021р. виданий ордер серії ВЕ № 1034073 на надання правничої (правової) допомоги. 18.06.2021р. між відповідачем та адвокатом Лютим О.В., укладено договір про надання правової допомоги № 11-Ц/1, згідно пунктами 4.1. та 4.2. якого визначено гонорар адвоката в розмірі 10 000 грн. 00 коп., який має бути сплачений клієнтом протягом 10 календарних днів з дня отримання клієнтом рахунку від адвоката про оплату послуг після ухвалення судового рішення за результатами завершення розгляду цивільної справи. При цьому сторони домовилися, що розмір гонорару є фіксованим та не змінюється в залежності від обсягу послуг або робіт та витраченого часу адвоката на надання правової допомоги. Тобто відповідач та адвокат Лютий О.В. уклали додатковий договір, яким змінили розмір гонорару та порядок його сплати відповідачем. 18.06.2021р. відповідачем та адвокатом Лютим О.В. також підписано додаток № 1 до про надання правової допомоги № 11-Ц/1, а саме протокол узгодження видів, обсягів та договірної ціни за надання правової допомоги (виконання робіт), в якому визначили таке: - загальна консультація з приводу правовідносин між сторонами по часу становить 2 год. 00 хв., фіксована сума гонорару становить 200 грн. 00 коп.; - ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 474/784/20 по часу становить 5 год. 00 хв., фіксована сума гонорару становить 500 грн. 00 коп.; - складання та подання відзиву на позовну заяву з додатками по часу становить 9 год. 30 хв., фіксована сума гонорару становить 1 100 грн. 00 коп.; - складання процесуальних документів по справі по часу становить 4 год. 00 хв., фіксована сума гонорару становить 400 грн. 00 коп.; - представництво інтересів відповідача в суді першої інстанції без часових обмежень та кількості судових засідань, фіксована сума гонорару становить 500 грн. 00 коп. На виконання умов договору про надання правової допомоги № 11-Ц/1 від 18.06.2021р. відповідачем адвокату Лютому О.В. сплачено 10 000 грн. 00 коп. гонорару адвоката за надання правничої допомоги, що підтверджується квитанціями № 154 від 22.09.2021р., № 75 від 23.09.2021р. та № 42 від 24.09.2021р. на загальну суму 10 090 грн. 00 коп. Крім того відповідачем сплачено 90 грн. 00 коп. банківських витрат, пов`язаних із здійсненням банківських операцій по перерахуванню коштів, як гонорару адвоката, що підтверджується квитанціями № 154/КЗ від 22.09.2021р. та № 75/КЗ від 23.09.2021р. 24.09.2021р. відповідач та адвокат Лютий О.В. склали та підписали акт приймання-передачі виконаних робіт з надання правничої допомоги за договором № 11-ц/1-18-06-21. Відповідно до інформації з офіційного сайту Національної асоціації адвокатів України та Єдиного реєстру адвокатів України адреса робочого місця адвоката Лютого О.В.: 56301, Миколаївська обл., Первомайський р-н, смт. Врадіївка, вул. Гросула, буд. 38. При цьому також вказана додаткова робоча адреса: 08662, Київська обл., Білоцерківський р-н, смт. Гребінки, вул. Франка, вул. 14, яка також вказана як адреса адвоката Лютого О.В. договорах про надання правової допомоги № 11-Ц від 16.03.2021р. та № 11-Ц/1 від 18.06.2021р. Встановивши вказані обставини суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-3 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частинами 1-4 та 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З огляду на вищевказані норми законодавства та встановленні під час судового розгляду обставини вбачається, що відповідачем та адвокатом Лютив О.В. дотримано приписів ст.ст. 134, 137, 141 ЦПК України в частині подання суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також заяви про розподіл судових витрат між сторонами справи. Надані відповідачем та адвокатом Лютив О.В. докази підтверджують факт надання професійної правничої допомоги та її обсяг, розмір понесених відповідачем витрат. Натомість представниками позивача не дотримано приписів ч.ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, оскільки вказуючи на неспівмірність витрат відповідача на професійну правничу допомогу, вони не клопотали пере судом про зменшення розміру таких витрат та не надали жодних доказів на підтвердження своїх доводів. При цьому визначаючи співмірність витрат відповідача на професійну правничу допомогу по відношенню до складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціни позову та значення справи для відповідача, слід врахувати таке. Фактично розгляд справи відбувався в період з 24.02.2021р. по 24.09.2021р., при цьому така надмірна тривалість судового розгляду справи пов`язання з неодноразовими неявками представників позивача в судові засідання, не виконанням приписів ст. 93 ЦПК України щодо подання до суду заяви свідка, не виконання ухвал суду про витребування доказів, заміною представників позивача, які в судових засіданнях, на запитання головуючого, не могли докладно пояснити причини невиконання вимог ухвал суду про витребування доказів та приписів ст. 93 ЦПК України вказуючи, що їм не відомо про дії вчиненні попередніми представниками по цій справі, та як наслідок подачею останніх клопотань про відкладення розгляду справи. Водночас, вищевказані дії представників позивача, не надавали можливості суду розглянути справу по суті в строки, визначені ЦПК України, зумовлювали необхідність неодноразових відкладень розгляду справи, а також необхідність витрачати представником відповідача Лютим О.В. додаткового часу та ресурсів для з`явлення в судові засідання та підготовки та подачі до суду ряду заяв та клопотань спрямованих на всебічний та об`єктивний розгляд справи. Окремо слід зазначити щодо співмірності витрат відповідача на професійну правничу допомогу по відношенню до ціни позову. Представник позивача Древницький Д.А. вказує, що витрати відповідача на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп. неспівмірні до ціни позову, яка становить 1 451 грн. 05 коп., забуваючи при цьому, що первісна ціна позову станом на дату відкриття провадження у справі (24.02.2021р.) становила 28 490 грн. 71 коп. та була зменшена позивачем до 1 451 грн. 05 коп. лише 17.08.2021р., тобто після вчинення значного обсягу процесуальних дій у справі та проведення більшої частини судових засідань. З огляду на вищевикладене в сукупності суд вважає, що відповідачем та його представником доведено обґрунтованість та співмірність витрат відповідача на професійну правничу допомогу, а відтак заява представника відповідача Лютого Олега Віталійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат між сторонами, є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved