Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що при розгляді в суді кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України було доведено, що саме він своїми протиправними діями умисно скоїв кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, а саме завдав йому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 27.06.2014 року [PERSON], відповідач по справі визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і йому призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн. В цій кримінальній справі він був визнаний потерпілим. Внаслідок злочинних дій [PERSON] йому була спричинена матеріальна шкода в сумі 1721 грн. 42 коп. Також протиправними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в порушенні звичайного образу життя. Крім того, нанесення легких тілесних ушкоджень спричинило короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку з отриманням цих ушкоджень він вимушений був звернутися до стоматологічної поліклініки для протезування втрачених зубів, через що відчуває моральні страждання, фізичний біль, який призвів до докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Пошкодженням здоров'я йому було заподіяно моральні страждання, на відшкодування яких він просить стягнути 100000 (сто тисяч) грн. Позивач, його представник за довіреністю в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні. Відповідач, його представник за довіреністю заявлені позовні вимоги визнали частково, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн. є завищеними, просили суд зменшити заявлені вимоги і стягнути з відповідача компенсацію в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 200 грн. Свої заперечення відповідач пояснив тим, що він має дружину і двох малолітніх дітей. На утримання сім'ї він витрачає багато коштів, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, він не може відшкодувати моральну шкоду в тому розмірі, який вимагає позивач по справі. Вислухавши пояснення всіх учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 27 червня 2014 року (а.с. 4-5) відповідач по справі [PERSON] визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України і йому призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн. Цим вироком суду [PERSON] визнаний винним в тому, що він 30 квітня 2014 року приблизно о 14 год., знаходячись в квартирі [ADDRESS], де проживає [PERSON], на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин у зв'язку з залиттям квартири, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс удар кулаком правої руки в область щелепи спереду [PERSON], чим завдав останньому забиту рану слизової оболонки нижньої губи зліва, травматичну екстракцію 1 зуба на верхній щелепі справа, тупу травму 1, 2 зубів на верхній щелепі зліва з розвитком травматичного періодонтиту, що потягло видалення зазначених зубів. Дані тілесні ушкоджені віднесені до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт завдання відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди є очевидним і не потребує доказування іншими засобами доказування. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з цим, суд не може погодитися із визначеною позивачем по справі сумою матеріальних збитків у розмірі 1721 грн. 42 коп., оскільки даний факт спростовується дослідженими в суді матеріалами справи. Згідно інформації із стоматологічної поліклініки м. Дзержинська від 07.10.2014 року (а.с. 24) [PERSON] потребує протезування першого справа і першого, другого зубів зліва на верхній щелепі. Однак, протезування саме цих зубів не представляється можливим. За медичними показаннями [PERSON] необхідно виготовити дві одинокі коронки і частковий знімний протез на верхній щелепі. Відновлення дефекту втрачених зубів за прейскурантом складає 1085 грн. 92 коп. За таких обставин, розмір матеріальної шкоди завданої [PERSON] внаслідок протиправних дій [PERSON] складає 1085 грн. 92 коп., який підлягає стягненню з відповідача, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 1168 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових витрат та урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд зазначає, що сукупність проаналізованих доказів дає суду підстави вважати, що внаслідок побиття і ушкодження здоров'я позивач [PERSON]. безспірно відчув фізичний біль. Крім цього слід враховувати загальний психічний вплив на позивача як самої події, так і її наслідків. Суд вважає, що, зважаючи на вік потерпілого та стан його здоров'я наявність такого глибокого загального психічного впливу є, безперечно, доведеною і як, фактично, загальновідома обставина,- не потребує доказування та додаткового з'ясування із застосуванням сфери спеціальних знань. Такі обставини свідчать про завдання йому відповідачем моральної шкоди в розумінні положень ст. 23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст. 1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок відповідача. Отже, з врахуванням ступеня та глибини моральних страждань позивача,

Outcome: partial