Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

В серпні 2017 р. заявник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та матір»ю [PERSON] як між донькою і матір»ю, а також між нею та [PERSON] як між онукою та бабусею. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті її матері відкрилась спадщина на нерухоме майно, але при зверненні до нотаріуса за оформленням спадщини заявниця отримала відмову, як обґрунтована тим, що у свідоцтві про смерть покійна бабуся була записана як «[PERSON]», а у свідоцтві про народження її матері як «[PERSON]». Вказані розбіжності не дозволяють їй оформили право на спадщину за законом після смерті бабусі. Метою встановлення факту родинних відносин є оформлення спадкових прав заявниці на земельну частку (пай) в межах Білопільського району Сумської області. В судовому засіданні представник заявника та заявниця подану заяву про встановлення факту родинних відносин підтримали в повному обсязі, суду пояснили, що при зверненні заявниці до нотаріуса про видачу свідоцтво про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, оскільки не підтверджено родинних відносин між нею, її матір»ю та бабусею. Заінтересована особа - Білопільська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялась належним чином, але направила до суду лист про розгляд справи у її відсутність на підставі наданих доказів. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. За умовами п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» юридичного, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що при зверненні [PERSON] до нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщина за законом після смерті бабусі [PERSON] у зв»язку з різним написанням її прізвища як «[PERSON]» у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження її матері як «[PERSON]». Між тим, судом встановлено обставини того, що бабусею заявниці є [PERSON], яка у свідоцтві про народження її матері записана як «[PERSON]». Зокрема, батьками заявниці [PERSON], народженої в селі Бобрик, Ульяновського району Сумської області, записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження від 02.12.1959 року за [NUMBER] При укладенні шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 08.09.1990 року. Також, прізвище «[PERSON]» мати заявниці отримала після укладення шлюбу із своїм чоловіком [PERSON], а її дівоче прізвище було - [PERSON], що вказано у копії свідоцтва про шлюб від 18.02.1954 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], то батьками останньої були [PERSON] та [PERSON], згідно посвідки про народження за [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що як бабуся, так і матір заявниці померли. Довідкою ж виконкому Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 09.06.2017 року було підтверджено, що саме [PERSON] є бабою заявниці [PERSON] та вона до дня смерті проживала постійно разом з донькою [PERSON] в с.Бобрик Білопілського району Сумської області. За умовами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт родинних відносин між заявницею, її матеір»ю [PERSON] та її бабусею [PERSON] (народжена [PERSON]) як між донькою, матір»ю та бабусею. На підставі викладеного,

Outcome: approved