Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 вересня 2011 року у справі №2-2216/11, з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовлено. 05 серпня 2021 року представник відповідача [PERSON] , адвокат Хворост Д.М. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким розподілити судові витрати відповідача [PERSON] на правничу допомогу у розмірі 10350 грн. Відповідно до ч. 3 та 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Під час розгляду справи сторони надавали суду свої пояснення та залучали докази на підтвердження понесених ними судових витрат. Але при цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки в зазначеній справі судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, в цій частині суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Судом встановлено, що судові витрати позивача складаються з витрат в сумі 908 грн. 00 коп. на сплату судового збору при зверненні з позовом до суду. Відповідач [PERSON] при зверненні з позовом до суду судовий збір на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачувала. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом позов [PERSON] задоволено в повному обсязі, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 908 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору. Оскільки в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] судом відмовлено, позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів від сплати судового збору звільнені, судові витрати за розгляд позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів необхідно віднести за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати позивача, в тому числі на правову допомогу, долученими до матеріалів справи доказами не підтверджені. Судові витрати відповідача [PERSON] складаються з витрат на оплату правової допомоги на загальну суму 10350 грн. Але оскільки судом прийнято рішення про відмову в задоволенні її зустрічних позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підстави для відшкодування їй понесених судових витрат відсутні.

Outcome: approved