overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який був власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , та іншого майна. У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно. В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просив розглянути у його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 9), був власником Ѕ частки житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (а. с. 16-25). У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а. с. 11). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються : -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником Ѕ частки житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка була власницею квартири [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем померлої. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на квартиру були втрачені. В судове засіданні позивач не з`явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явилася також, у телефонному режимі повідомила, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду, справу просила розглянути у її відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть а. с. 8), яка була власницею квартири [ADDRESS] (а. с. 12-13, 16). Позивач [PERSON] є рідним племінником померлої (а. с. 6-7). У встановлений законом строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (зворотній бік а. с. 31), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а. с. 23). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була власницею квартири [ADDRESS] ; [PERSON] , як єдиний спадкоємиць третьої черги за законом прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Ширмівської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Заповітом від 02.11.1995 мати усе своє майно заповіла їй, а також [PERSON] та [PERSON] . У встановлений законом строк позивачка звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть а. с. 9), яка була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (а. с. 16, 19-20). Заповітом від 02.11.1995 [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці, а також [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). У встановлений законом строк позивачка звернувся до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 28). Спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] спадщину не приймали (а. с. 11, 38). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, що належала матері, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

В провадженні Погребищенської районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Погребищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви заявниця вказує, що [INFO] у місті Макіївка Донецької області, Україна, померла її тітка - [PERSON] . Проте, зазначає, що не може отримати свідоцтво про смерть тітки у Погребищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». З огляду на викладене, посилаючись на ст. 317 ЦПК України, просила суд встановити факт смерті [PERSON] , місце смерті: м. Макіївка Донецької області, дата смерті: [INFO] . В судове засідання заявниця не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні вимог (а.с.8). Представник заінтересованої особи також до суду не з`явився, у телефонному режимі повідомив, що проти задоволення заяви не заперечує, справу просив розглядати у його відсутності (а.с. 11). Зважаючи на те, що п.2 ст.317 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, довідку про причини смерті (а.с. 4), прийшов до висновку, що [PERSON] померла [INFO] в м. Макіївка Донецької області. Згідно зі ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті громадянки [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки [PERSON] в м. Макіївка Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, збільшення розміру аліментів та зміну прізвища. Заочним Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2020 року позов задоволено частково. Відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , змінено прізвище останньої на « [PERSON] ». У задоволенні позовної вимоги щодо збільшення розміру аліментів відмовлено. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (щодо позбавлення батьківських прав та зміну прізвища дитини) та одну вимогу майнового характеру (щодо стягнення аліментів), судовий збір сплачено за дві вимоги немайнового характеру (1536,80 грн), оскільки позивача звільнено від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір за тими позовними вимогами, які було судом задоволено, тобто, в розмірі 1536,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року позов задоволено в повному обсязі, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, з відповідача стягнуто 704,80 гривень судового збору за подання позовної заяви. 17.09.2020 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме, про стягнення з відповідача додатково 352,40 гривень судового збору, який було сплачено за подання заяви про забезпечення позову. Як встановлено судом, Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.05.2019 року заяву позивача про забезпечення позову було задоволено. За подання заяви про забезпечення позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 352,40 гривень, який не було стягнуто з відповідача Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.03.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає додатково стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 352,40 гривень за подання позивачем заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2019 року позов задоволено в повному обсязі, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, з відповідача стягнуто 768,40 гривень судового збору за подання позовної заяви. 09.06.2020 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме, про стягнення з відповідача додатково 384,20 гривень судового збору, який було сплачено за подання заяви про забезпечення позову. Як встановлено судом, Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2019 року заяву позивача про забезпечення позову було задоволено. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає додатково стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 384,20 гривень за подання позивачем заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позивача звернулась 02.08.2018 року до суду із заявою про винесення додаткового рішення, оскільки судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат. В судове засідання сторони не з'явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Подільського районного суду м. Києві від 30.04.2018 р. позов задоволено в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. При винесенні рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки, в рішенні суду від 30.04.2018 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд, вважає за необхідне винести додаткове рішення в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , зацікавлена особа: [PERSON] . про встановлення факту родинних відносин. У зв`язку з необхідністю часу для виготовлення повного тексту судового рішення, оголошується вступна та резолютивна частина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

В провадженні Придніпровського районного суду перебувала цивільна справа № 711/4030/21 за позовом [PERSON] до Черкаської обласної прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.11.2021 року позовну заяву [PERSON] задоволено частково. 17.11.2021 року представник позивачки [PERSON] адвокат Хмельницька Л.М. звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат за правничу допомогу, в обґрунтування якої вказує, що між нею та [PERSON] був укладений Договір про надання правової допомоги і попередній (орієнтовний) опис робіт виконаних адвокатом, було подано адвокатом в суд першої інстанції, а саме вказано в позовній заяві. Тому, на даний час,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

В провадженні Приморського районного суду м.Маріуполя знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання неправомірними та скасування наказу №211 від 19.05.2016 р. та розпорядження №113 від 24.02.2016 р.. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.12.2017 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання неправомірним та скасування наказу - відмовлено. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.\~ Сторони в судове засідання не зявилися за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ч. 3\~ст. 220 ЦПК України\~їх присутність не є обовязковою. Судом встановлено, що при ухваленні рішення не були вирішені питання щодо позовних вимог про визнання неправомірним та скасування розпорядження №113 від 24.02.2016 р. про позбавлення премії за лютий 2016 року. Таким чином, оскільки при винесенні судового рішення суд не вирішив заявлені вимоги про визнання неправомірними та скасування розпорядження №113 від 24.02.2016 р. про позбавлення премії за лютий 2016 року, то є підстави для винесення додаткового рішення.

Outcome: dismissed