Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,8322 га, які розташовані на території Рокитненської сільської ради Новоселицького району та посвідчуються державним актом на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 623437, виданий 21 липня 2006 року. Спадщину за заповітом він прийняв своєчасно. Однак, оскільки оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки спадкодавцем був втрачений, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати за ним право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Представник відповідачів позов визнав та пояснив суду, що його довірителі - відповідачі [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися без поважних для суду причин. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 18 травня 2007 року. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0,8322 га, що розташовані на території Рокитненської сільської ради Новоселицького району та посвідчуються державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 623437, виданого 21 липня 2006 року на ім'я спадкодавця на підставі розпорядження Новоселицької райдержадміністрації від 25 липня 2005 року за № 339 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, який був складений 02 квітня 2002 року та посвідчений секретарем Рокитненської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавця та втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців не має та відповідачі позов визнали, то право на спадщину на земельні ділянки слід визнати за ним. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved