Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає та ухиляється від обовязку утримувати дитину, тому просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви. Крім того, дитина [PERSON] потребує постійного нагляду лікаря-окуліста, медикаментозного лікування, що підтверджується виписками картки амбулаторного хворого. Також, дитина хворіє на змішаний астигматизм. У червні 2017 року дитині проведена операція з видалення апендициту. Оскільки на купівлю окулярів та придбання ліків позивачем було витрачено 3043,89 грн., позивач просить стягнути з відповідача ? додаткових витрат на утримання сина [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №029306 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №082906, де батьком дитини записано [PERSON] (а.с. 7). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON], що стверджується довідкою про склад сім»ї №27 від 11.06.2017 року (а.с. 8). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із вимогами частини 1 та частини 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, потреби неповнолітньої дитини, що обовязок утримувати дитину є обовязком обох її батьків, тому вважає, що аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., щомісяця будуть обґрунтованими та законними. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина [PERSON], які повязані із лікуванням дитини. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, це самостійні види грошового утримання дитини: аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини; додаткові витрати, крім звичайних, мають місце в окремих випадках за наявності особливих обставин. До додаткових витрат, що викликані особливими обставинами відносяться в тому числі і витрати на лікування дитини, що має місце в розгляді даної справі. Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2017 року дитині [PERSON] була проведена операція з видалення апендициту, дитина знаходилася на стаціонарному лікуванні з 25.06.2017 року по 06.07.2017 року, що підтверджується випискою Вінницької обласної дитячної клінічної лікарні №9696/7739 із медичної картки стаціонарного хворого від 06.07.2017 р., тому за період перебування дитини [PERSON] у Вінницькій обласній дитячій клінічній лікарні позивачем на купівлю ліків для сина було витрачено 1603,89 грн., що підтверджується копіями чеків (а.с. 13-14). Крім того, дитині [PERSON] встановлено діагноз: змішаний астигматизм, дитина періодично лікується та потребує постійного нагляду лікаря-окуліста. За рекомендацією лікаря дитині призначені окуляри постійно, тому 15.03.2017 року позивачем були придбані для дитини окуляри вартістю 1440,00 грн. (а.с. 12). Таким чином, позивач не тільки виконала свій обов'язок щодо участі в додаткових витратах на дитину та сплатила їх повністю сама. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, тому відповідач [PERSON] зобов'язаний взяти участь у цих додаткових витратах. Разом з тим, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Разом фактично понесена позивачем сума додаткових витрат на сина [PERSON] з березня по липень 2017 року складає 3043,90 грн., тому відповідно до ст. 185 СК України відповідач повинен сплатити половину додаткових витрат, а саме 1521,95 грн. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 640,00 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та 640,00 грн. за позовну вимогу про стягнення додаткових витрат. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved