Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

В провадженні суду перебуває вищевказана справа. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що з літа 2012 року по вересень 2013 року позивач [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] Шлюб між сторонами зареєстрований не був. За час фактичних шлюбних відносин у позивача та відповідача народилась донька - [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], однак фактично з дитиною проживає в [ADDRESS]. Зареєстроване місце проживання відповідача не відоме, останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS]. Відповідач участі у житті та вихованні дитини не приймає з вересня місяця 2013 року, тобто майже з народження дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про фізичний, духовний та культурний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, що необхідно для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, дитина батька не пам'ятає. Також, відповідач не надає та не надавав матеріального утримання, у тому числі у натуральній формі, не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, взагалі не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання донькою навичок, не розвиває нові здібності. Таким чином, відповідач нехтує своїми обов'язками та свідомо ухиляється від виховання дитини. Вихованням дитини позивач займається сама, забезпечує дитину всім необхідним для спеціально-організованої діяльності під час виховного процесу, завдяки її турботі донька адаптувалась у суспільстві, позивач дбає про соціальне благополуччя дівчинки. Позивач при розгляді справи присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, скористалася правом представництва своїх інтересів у суді зі сторони представника. Представник позивача при розгляді справи також присутнім не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак в судові засідання не з'явився, у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Третя особа до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] (а.с.5-8) є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.9). Шлюб між сторонами зареєстрований не був. Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно акту від 26 березня 2018 року, складеного мешканцями [ADDRESS], зазначено, що з 2012 року позивач разом з донькою проживають у [ADDRESS], але з вересня місяця 2013 року батька дитини (відповідача по справі) жодного разу не бачили, вихованням та утриманням дитини займається позивач, відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, не бачиться та не спілкується з дитиною (а.с.14). Відповідно до довідки №43 від 22 березня 2018 року, яка видана ДНЗ (ясла - садок) №779 Дарницького району м. Києва, зазначено, що дитина з червня місяця 2016 року по сьогоднішній день відвідує ДНЗ №779, але за цей час бачили тільки позивача, батько дитини садок не відвідував, дитину не приводив, не забирав, батьківські збори не відвідував, успіхами дитини не цікавився (а.с.10). Згідно довідки, яка видана лікарем ДКЛ №7 м. Києва, зазначено, що дитина відвідувала лікувальний заклад в супроводі тільки позивача, під час активного відвідування лікарем дитини в домашніх умовах (через хворобу), в квартирі знаходилась тільки дитина і її мама жодного разу поряд з дитиною в будь-якому місці контакту батька дитини не було (а.с.11). Відповідно до довідки, яка видана ТОВ «Стаді Сістемс Глобал»е, з грудня 2017 року по теперішній час дитина відвідує заняття з англійської мови у м. Києві, але за цей час бачили тільки позивача батько дитини школу не відвідував, дитину не приводив, не забирав, збори не відвідував, успіхами дитини не цікавився, квитанції за навчання не сплачував (а.с.12). Згідно довідки від 23 березня 2018 року, яка видана ПП «Підготовча школа «Лелека», з січня 2018 року по теперішній час дитина відвідує гурток хореографії у м. Києві, але за цей час бачили тільки позивача, батько дитини гурток не відвідував, дитину не приводив, не забирав, збори не відвідував, успіхами дитини не цікавився, квитанції за навчання не сплачував (а.с.13). Відповідно акту від 26 березня 2018 року, складеного сусідами, на протязі усього періоду перебування дитини у бабусі за адресою: [ADDRESS] (літнього відпочинку, святкових днів тощо) батька дитини жодного разу не бачили, вихованням та утриманням дитини займається позивач, відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, не бачиться та не спілкується з дитиною (а.с.15). З висновку виконкому Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] встановлено, що беручи до уваги те, що відповідач по справі [PERSON] на території Металургійного району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не зареєстрований та не проживає, у виконкому районної у місті ради відсутні правові підстави щодо надання висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав (а.с.48). Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов'язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідач не вважав необхідним, скористатися своїм правом надання особистих пояснень та доказів, спростування аргументів позивача. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч.1 ст.168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не тільки ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки, а й свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та своєю байдужістю травмує психічне здоров'я дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, не спілкуються з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню доньки загальноприйнятих норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а отже ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, не проявляє батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов'язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved