Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

в позові вказано, що у сторін спору є повнолітня донька, яка продовжує навчання, а тому позивачка просила суд присудити стягнення на утримання доньки аліментів в сумі 1500 гривень. Крім цього відповідач допустив прострочення щодо виплати аліментів, тому позивачка просила суд стягнути з нього пеню за таке прострочення. Позивачка здійснила витрати на придбання ліків для дитини і проїзд до лікувального закладу, а тому просила стягнути з відповідача 1/2 частину вказаних витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, що в ньому зазначені. В судовому засіданні представник відповідача заперечила позов з тих підстав, що чек на 700 гривень передбачає витрату на вату, але позивачем не доведено необхідності придбання вати на 700 гривень; відповідач завжди здійснював витрати на лікування доньки, йому не було відомо про витрати позивачки на вказані потреби, якби знав про них, то б допоміг; відповідач здійснює підприємницьку діяльність, торгує велосипедами, які є сезонним товаром, а донька сторін отримую пенсію та стипендію, її сукупний дохід складає більше 2000 гривень; тому донька сторін не потребує матеріальної допомоги, а відповідач не має можливості сплачувати аліменти в сумі 1500 гривень щомісячно; відповідач щомісячно самостійно сплачує по 300 гривень на утримання доньки, представник відповідача надала пояснення про визнання позову в частині сплати аліментів в сумі 300 гривень до досягнення дитиною 23 років, або до припинення навчання; на утриманні відповідача є неповнолітні члени сім`ї, дружина, яка не працює, батьки, які потребують догляду і лікування; представник відповідача визнала позов в частині стягнення з відповідача частини витрат на проїзд дитини до медичного закладу в сумі 216,06 гривень. Заяву про застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення пені відповідач та його представник суду не надали. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так представники сторін визнали обставину наявності у сторін повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, потребує лікування, частку у витратах на проїзд на суму 216,06 гривень, сплату аліментів в сумі 300 гривень щомісячно. Відповідно до довідки від 22/10/2015 р. [PERSON] є студенткою денної форми навчання 2-го курсу в Івано-Франківському коледжі «Прикарпатського національного університету імені [PERSON]». Відповідно до посвідчення №172266 [PERSON] є інвалідом до 16 років. Відповідно до довідки розрахунку державного виконавця за 2014 р. заборгованість зі сплати аліментів складає 1290 гривень, за 2015 р. 2000 гривень. Відповідно до розрахунку позивача неустойка за не сплату аліментів складає 1540,30 гривень, за не сплату витрат на проїзд на лікування 216,06 гривень. Відповідно до довідки від 28/01/2016 р. дохід [PERSON] становить 1353,97 гривень. Відповідно до довідки від 28/01/2016 р. дохід [PERSON] становить 1295,24 гривень. Відповідно до свідоцтва про народження № 305805 [PERSON] є батьком [PERSON] 04/02/[INFO]. Відповідно до свідоцтва про шлюб №138798 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01/10/2014р. Відповідно до свідоцтва про народження № 135974 [PERSON] зареєстрована матір`ю [PERSON] Відповідно до довідки від 28/01/2016 р. [PERSON] отримує стипендію в сумі 1297,45 гривень. Відповідно до довідки від 26/01/2016 р. виконавче провадження про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача завершено повним фактичним виконанням. Відповідно до платіжного документу від 01/03/2016 р., 09/04/2016 р. відповідач здійснив переказ аліментів на користь позивача на суму по 300 гривень. Відповідно до довідки від 06/05/2016 р. [PERSON] отримує пенсію в сумі 1160 гривень. В ст. 199 СК України вказано, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Так позивачем не доведено тієї обставини, що дитина сторін потребує утримання від відповідача на суму 1500 гривень щомісячно, оскільки дитина сторін має самостійний дохід, якого достатньо для її утримання. Разом з представник цим відповідача визнала позов в частині стягнення аліментів з відповідача в сумі 300 гривень, а тому вказана обставина доведенню не підлягає, а позов у вказаній частині підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином позивачем доведено прострочення відповідачем сплати аліментних платежів, за таких обставин позивач має право на стягнення з відповідача зазначеної пені. Відсутність грошових коштів у відповідача, що зазначила в судовому засіданні представник відповідача, відповідно до законодавства не є правовою підставою для відмови в стягненні пені. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Оскільки з відповідача було присуджено стягнення пені, тому він зобов`язаний нести додаткові витрати на лікування дитини. Обставину необхідності лікування дитини сторін представники сторін не заперечили перед судом. В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення про те, що відповідач завжди надавав грошові кошти на покриття додаткових витрат на лікування дитини сторін, але не компенсував спірні витрати на лікування дитини сторін у зв`язку з тим, що не знав про їх здійснення. Разом з цим крім суми витрат на 700 гривень на придбання вати інших обґрунтованих заперечень щодо вказаних витрат суду не було надано. При цьому доказів на спростування вартості медичних засобів, що зазначені позивачем, відповідач суду не надав. Так само придбання тих чи інших лікувальних засобів для покращення стану здоров`я дитини сторін законом не пов`язується із виданням лікарем припису про їх вживання. Відсутність такого припису не визначено законом в якості правової підстави для відмови в позові. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial