Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 004-22005-010411 від 01 квітня 2011 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 6101 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,95 % на місяць на строк 24 місяці з кінцевим терміном повернення 31 березня 2013 року. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язався щомісячно не пізніше першого числа кожного місяця зараховувати на рахунок банку рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 374 грн. У порушення зазначених умов Договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № 004-22005-010411 від 01 квітня 2011 року належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 07 квітня 2014 року утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 8 326 грн. 91 коп. Представник позивача Духота І.В. у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час та місце його проведення. Причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 526, 651 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Як встановлено судом, 01 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 004-22005-010411, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 6101 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,95 % на місяць на строк 24 місяці з кінцевим терміном повернення 31 березня 2013 року. Згідно п. 2.9 кредитного договору, [PERSON] зобов'язався щомісячно не пізніше першого числа кожного місяця зараховувати на рахунок банку рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 374 грн. Відповідно до розрахунку позивача, прострочена сума заборгованості станом на 07 квітня 2014 року становить 8 326 (вісім тисяч триста двадцять шість) грн. 91 коп., яка складається з наступного: 5591 грн. 04 коп. - заборгованість за кредитом; 0 грн. 53 коп. - заборгованість за відсотками; 2735 грн. 34 коп. - заборгованість за комісіями. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ПАТ «Дельта Банк». Отже, з відповідача підлягає стягненню загальна сума заборгованості, що становить 8 326 (вісім тисяч триста двадцять шість) грн. 91 коп. При наявності таких доказів, суд вважає доведеним отримання відповідачем [PERSON] кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем [PERSON] позивачу кредиту в зазначеній позивачем сумі, оскільки в справі відсутні будь-які об'єктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин та при наявності таких доказів, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов'язання. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним дорученням.

Outcome: approved