Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

В провадження судді надійшла заява Головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Паталах Ф.В. про проведення психіатричного огляду [PERSON] без згоди особи та згоди її законного представника. Заява обґрунтована тим, що до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР надійшла заява від [PERSON] , щодо психіатричного огляду її матері, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що закінчується термін висновку лікарсько-консультативної комісії, щодо потреби [PERSON] постійної сторонньої допомоги та подовження амбулаторного лікування. [PERSON] неодноразово була оглянута лікарем - психіатром. Встановлено діагноз: «Виражена деменція змішаного генезу». За висновком медико-соціальної експертної комісії встановлена 1 група інвалідності безстроково, підгрупа «Б». Внаслідок психічного стану [PERSON] не в змозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. Інформація щодо обмеження дієздатності пацієнта в установі відсутня.? Згідно до висновку лікаря - психіатра [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, у зв`язку з чим ненадання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. З метою запобігання погіршення психічного стану [PERSON] , вирішення соціальних питань, а також суспільно-небезпечних дій та захисту прав інших осіб, заявник просить суд надати дозвіл на психіатричний огляд [PERSON] без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника. Представник заявника надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить заяву задовольнити. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. З огляду на те, що [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, заява розглянута у її відсутність. Суд, заслухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Згідно із ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. За змістом ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу», забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги,а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за усвідомленою згодою особи; щодо особи віком до 14 років (малолітньої особи) - на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника; щодо особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, - на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків чи відсутності батьків або іншого законного представника психіатричний огляд неповнолітнього здійснюється за рішенням (згодою) органів опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Як встановлено судом, до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР надійшла заява від [PERSON] , щодо психіатричного огляду її матері, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що закінчується термін висновку лікарсько-консультативної комісії, щодо потреби [PERSON] постійної сторонньої допомоги та подовження амбулаторного лікування. [PERSON] неодноразово була оглянута лікарем - психіатром. Встановлено діагноз: «Виражена деменція змішаного генезу». За висновком медико-соціальної експертної комісії встановлена 1 група інвалідності безстроково, підгрупа «Б». Внаслідок психічного стану [PERSON] не в змозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. Інформація щодо обмеження дієздатності пацієнта в установі відсутня.? Згідно до висновку лікаря - психіатра [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, у зв`язку з чим ненадання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення заяви головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталах Ф.В. про надання дозволу на психіатричний огляд [PERSON] без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника. У відповідності до п.9 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved