Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

В провадженні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області перебуває вищезазначена цивільна справа. Ухвалою судді від 26.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом першого заступника керівника Знам`янської місцевої прокуратури Рубана В.В. в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція у Кіровоградської області, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Успенська сільська рада до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 листопада 2020 року в залі судових засідань Онуфріївського районного суду Кіровоградської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним, 25.05.2019 року о 05 год. 20 х. [PERSON] , перебуваючи на території Кіровоградської області, Онуфріївського району, в акваторії Кам`янського водосховища р. Дніпро, поблизу с. Успенка здійснив лов риби забороненим знаряддям лову - ставною сіткою довжиною 50 метрів, висотою 1.2 метра, вічко 50*50мм, в нерестовий заборонений період, був виявлений працівниками поліції під час перевезення власним автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. [NUMBER] сказаної сітки та виловленої риби. Встого [PERSON] було спіймано риби в кількості: карась сріблястий - 9 шт., окунь - 1 шт., вказаними діями останній порушив ст.ст. 27, 34 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 3.15, 4.4 «Правил спортивного та любительського рибальства», знаряддя лову та рибу вилучено працівниками Онуфріївського відділення поліції. Таким чином, своїми навмисними діями [PERSON] порушив п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» та Інструкцію про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Постановою КМУ №1126 від 18.07.1998 року та наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року. Відповідно до «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених Постановою КМУ № 1209 від 21.11.2011 року, незаконними діями [PERSON] рибному господарству України було заподіяно шкоду на загальну суму 170,00 грн. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.07.2019 року у справі №399/301/19, провадженні №3/401/687/19 [PERSON] визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення виді штрафу 340,00 грн. з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення - ставної сітки довжиною 50 м, висотою 1,2 м, вічко 50*50 та риби - карась сріблястий - 9 шт., окунь - 1 шт. Згідно з Постановою КМУ №1209 від 21.11.2011 «Про порядок затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» розмір шкоди, завданої незаконними діями [PERSON] становить 170,00 гривень, яка до теперішнього часу добровільно відповідачем не сплачена, вимоги претензії про відшкодування шкоди Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області відповідачем проігноровано. Представник позивача - прокурор, який забезпечує участь у справі - прокурор Світловодського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Чічкаленко Н.М. в судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. 12.11.2020 року направила на електронну пошту Онуфріївського районного суду Кіровоградської області заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник державної екологічної інспекції у Кіровоградській області в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Завчасно направив на адресу суду заяву та просив розглянути справу без участі представника інспекції. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Успенська сільська рада про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, проте представник третьої особи не повідомив причини неявки, пояснень щодо позову та/або відзиву не подав, також не подав жодних заяв та клопотань. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв та клопотань також не подав. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 27 травня 2019 року Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області складено протокол № 190376 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до належним чином засвідченої копії постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.07.2019 року, по справі № 399/301/19, провадження № 3/401/687/19, яка набрала законної сили 30.07.2019 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь лову та об`єктів тваринного світу. Пунктом 6.2 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.99 N 19, шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 січня 1998 р. N 32. Відповідно до наданого розрахунку шкоди складеного на підставі «Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року, незаконними діями [PERSON] , рибному господарству України було заподіяно шкоду на суму 170 грн. 00 коп. (карась сріблястий 9 шт. х 17.00 грн. = 153,00 грн.; окунь 1 шт. х 17.00 грн. = 17.00 грн.). Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією в Кіровоградській області на адресу [PERSON] за вих. № 13-10/1366 від 06.06.2019 року направлено претензію про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів на суму 170,00 грн. Згідно ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; дають згоду на розміщення на своїй території підприємств, установ і організацій у порядку, визначеному законом; затверджують з урахуванням екологічних вимог проекти планіровки і забудови населених пунктів, їх генеральні плани та схеми промислових вузлів; видають (переоформлюють, видають дублікати, анулюють) дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення у випадках, передбачених законом; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; створюють і визначають статус резервних, в тому числі й валютних, фондів для фінансування програм та інших заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; забезпечують інформування населення про стан навколишнього природного середовища, функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем; організують роботу по ліквідації екологічних наслідків аварій, залучають до цих робіт підприємства, установи та організації, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, і громадян; приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Місцеві ради можуть здійснювати й інші повноваження відповідно до цього та інших законів України. Згідно з ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Таким чином, право власності на природні ресурси, в тому числі водні біоресурси, від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування на території яких вони знаходяться. В силу ч.ч. 3 - 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству за затвердженими таксами і методиками. Відповідно до статті 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно ч. ч. 1, 2ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з висновком щодо застосування норм права викладеного в постанові Верховного Суду у справі № 753/72/81/15 від 23.01.2018 року відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Згідно ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно ч.2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема, в перевищенні лімітів і порушенні інших встановлених законодавством вимог користування об`єктів тваринного світу. Відповідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» відшкодування шкоди, завданої рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності . Шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Згідно ст. 68 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Крім того, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Питання відшкодування майнової шкоди, яка була заподіяна внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів не вирішено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо питання про відшкодування винним майнової шкоди, завданої в результаті вчинення адміністративного правопорушення не вирішено, відповідно до частини 1 або частини 2 статті 40 КУпАП, то згідно частини 3 статті 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Враховуючи те, що вина [PERSON] у заподіянні шкоди державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 170 грн. 00 коп. є доведеною, з врахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд визнає позов обґрунтованим та приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] майнової шкоди підлягають задоволенню. На підставіст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 гривень сплачений при зверненні до суду з даним позовом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved