Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в яком уз урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на час навчання в сумі 500,00 грн. щомісячно з усіх доходів батька, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, позивач є сином відповідача. На даний час йому хоч і виповнилося 18 років, але він продовжує навчання та потребує як і раніше матеріальної допомоги батька. Позивач не заперечує, що отримує стипендію, що також матеріальну допомогу йому надає його мати, в той же час, мати має ще двох неповнолітніх дітей, яких зобов`язана матеріально утримувати, а батько, не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Так, позивач визнає, що у його матері та відповідача є ще одна спільна дитина, яка є неповнолітньою, на утримання якої в теперішній час стягуються аліменти, також не заперечує наявність заборгованості по аліментам, але вважає, що така заборгованість не може враховуватися під час прийняття рішення по цій справі в частині зменшення розміру аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності (а.с.45) Відповідач направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, зауважив, що позовні вимоги в первісній редакції на суму стягнення в розмірі 1500,00 грн. не визнає, на підтвердження своєї неспроможності надавати матеріальну допомогу дорослому синові, який продовжує навчання, наводить дані про те, що повинен утримувати свою дружину, сина, від нового шлюбу, посилається на наявність невиконаних аліментних зобов`язань перед матір`ю позивача за утримання спільного з нею сина, також на те, що позивач здатен сам себе утримувати. В той же час, не висловлює своєї категоричності щодо відмови у позові в повному обсязі, не погоджується лише із сумою стягнення, просить суд винести законне рішення (а.с.17, 42) Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO]., є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5) Як вбачається з паспорту позивача він з [INFO] був зареєстрований та проживав в м. Полтава. 22 серпня 2014 року він знявся з реєстрації в м. Полтава і поїхав до м. Києва у зв`язку із вступом до вищого навчального закладу (а.с.3) З 18.09.2014 позивач зареєстрований в гуртожитку по [ADDRESS] (а.с.4) Згідно довідки Національного авіаційного університету [PERSON] заселився та проживає в гуртожитку університету на час навчання. Термін такого навчання - з 01.09.2014 по 30.06.2014 (а.с.4) Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Аналіз зазначеної норми полягає у необхідності наявності наступних елементів, а саме продовження навчання, не досягнення 23 років, потреба сина у матеріальній допомозі та можливість батька таку допомогу надавати. При відсутності хоча б однієї з перелічених умов аліментне зобов`язання з утриманням батьками своїх повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання, не виникає. Як судом було встановлено, позивачу ще не виповнилося 23 роки та він продовжує навчання до кінця червня 2016 року. Щодо потреби в утриманні, то суд враховує, що мати позивача має ще одну неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач гроші не надає в добровільному порядку, тому за рішення суду аліменти стягуються в примусовому порядку. В той же час, за наявності заборгованості по аліментним зобов`язанням, мати позивача була змушена звернутися до суду із позовом про стягнення пені. Відтак надавати допомогу позивачу вона неспроможна. Так, відповідач визнає в своїх запереченнях, що також має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який є рідним братом позивача (а.с.17) Згідно повідомлення Ленінського районного суду м. Полтави в провадженні суду перебуває справа за позовом [PERSON], яка є матір`ю позивача, до [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів (а.с.36) Відповідно до ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною. Проте, суд не може врахувати як підтвердження неспроможності відповідача утримувати повнолітнього сина наявність і заборгованість по аліментним зобов`язанням на іншу дитину, оскільки це не є тією обставиною, яка позитивно характеризує відповідача, а саме ухилення від виконання рішення суду і утримання власної дитини. Згідно свідоцтва про шлюб відповідач з 08.12.2007 перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , після реєстрації шлюбу Жава (а.с.18) [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, який є сином відповідача від другого шлюбу (а.с.19) Відповідач із дружиною та сином проживають по [ADDRESS] (а.с.20) Неповнолітній [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку по стану здоров`я у лікаря інфекціоніста та педіатра (а.с.21) Згідно представлених довідок УПСЗН Жовтоводської міської Ради дружина відповідача не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, де отримує компенсацію за надання соціальних послуг інваліду І групи (а.с.22) Проте, суд не може врахувати довідку про дохід відповідача, яка охоплює період до лютого 2015 року, оскільки будь-яких доказів отримання чи навпаки неотримання доходу відповідач за перше півріччя 2015 року не надав, як і за останній місяці, коли справа перебуває в провадженні суду (а.с.35) В той же час, будь-яких документів щодо незадовільного свого стану здоров`я чи інвалідності відповідач суду не надає, відтак суд не може зробити висновок про те, що відповідач не може матеріально утримувати своїх як неповнолітніх, так і повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Встановлені судом обставини можуть вплинути лише на розмір аліментів. Ті обставини, що відповідач не має роботи, постійно перебуває на обліку в службі зайнятості суд до уваги не бере, оскільки будучи здоровою дорослою людиною будь-яких перешкод для утримання себе і дітей, дружини не має, крім того, суд звертає увагу на те, що сам відповідач посилається на те, що час від часу укладає різноманітні цивільні договори і виконує ті чи інші послуги, які оплачуються. Будь-яких доказів поганого свого стану здоров`я суду не надає (а.с.24-34) Надану відповідачем довідку про доходи суд оцінює критично, оскільки відомості в ній надані на лютий 2015 року, не охоплюють перше півріччя 2015 року, а тим більше період, коли справа перебуває в провадженні суду (а.с.35) Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог є такими, що ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та відповідають обставинам справи. Згідно ст.201 СК України до відносин між батьком і сином щодо надання йому утримання застосовуються норми статей, зокрема, ст.191 СК України Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved