Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

в позові вказано, що 24/25 серпня 2014 р. у квартирі відповідача прорвало фільтр очистки, внаслідок цього залито квартиру позивачки. Відповідач пропонував частково усунути наслідки аварії, але в наступному відмовився від цього, а також відмовився від відшкодування шкоди. Тому позивачка просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду 24602 гривень, 10000 гривень моральної шкоди, 1500 гривень витрат за проведення дослідження, 3000 гривень на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав, що в ньому зазначені. Відповідач та його представник належним чином повідомлені про час та місце справи за їх участі, однак вони заздалегідь не повідомили суд про неможливість явки в судове засідання, не надали суду клопотань про його відкладення, не надали доказів про поважність причин неявки. Відповідно до п. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідач подав суду письмове заперечення, в якому просив суд відмовити в позові. Судом встановлено наступні обставини. 26/08/2014 р. ТзОВ «Жед Експрес-комфорт» склало акт про залиття, відповідно до якого 24/25 серпня 2014 р. у квартирі відповідача прорвало фільтр очистки санвузла в квартирі відповідача, внаслідок цього залито квартиру позивачки. 15/10/2014 р. ТзОВ «Жед Експрес-комфорт» склало акт про залиття, відповідно до якого встановлено пошкодження в квартирі позивачки внаслідок її залиття відповідачем. 19/11/2014 р. складено висновок, відповідно до якого збитки майну позивачки оцінено у 24602 гривень. Відповідно до квитанції №29593 за оцінку збитку сплачено 1500 гривень. 03/11/2014 р. позивачка та [PERSON] уклали договір про надання правової допомоги, гонорар 3000 гривень. Відповідно до квитанції №046493 за правову допомогу сплачено 3000 гривень. Відповідно до квитанції №67/29.1/9663 позивачкою сплачено 50 гривень судового збору. Також відповідно до наданих позивачкою квитанцій нею сплачено, 243,6 гривень, 246,03 гривень, 120 гривень судового збору. Позивачка просила стягнути з відповідача 524,25 гривень. Відповідно до п. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. В ст. 22 ЦК України вказано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В ст. 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду майну позивачки, внаслідок ушкодження фільтру очистки в його квартирі та залиття у зв`язку з цим стелі та стін в квартирі позивачки. Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Однак до початку розгляду спору по суті відповідач не надав суду доказів на спростування його вини у завданні шкоди майну позивачки, не надав доказів та розрахунку на спростування підстав і ціни позову, що передбачено в якості обов`язку для нього в ст. 131 ЦПК України. При цьому відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В п. 1 ст. 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Тже відповідач не надав суду жодного доказу або обґрунтованого розрахунку на спростування позову, тому позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню. Разом з цим відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Отже обов`язок доказування обставин завдання шкоди, її розміру, обґрунтованого розрахунку розміру покладено на позивача. Відповіднодо ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням зазначених в позові моральних страждань та порушення звичного процесу життєдіяльності у зв`язку із завданою шкодою та наданих суду доказів моральну шкоду може бути компенсовано позивачу стягненням з відповідача 2500 гривень. В іншій частині прохання про стягнення з відповідача грошових коштів на компенсацію моральної шкоди позивачем не обґрунтовано. Також відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже відповідач зобов`язаний компенсувати зазначені втрати, що виникли внаслідок несвоєчасного виконання обов`язків із відшкодування шкоди. Разом з цим в ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах вказано, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В свою чергу відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Однак позивач не надав доказів про безпосередню вартість кожної із послуг правового характеру, які були надані представником, в договорі та квитанції не вказано на кількісні характеристики щодо надання правових послуг. Перед судом не доведено не перевищення вартості кожної із послуг правового характеру понад встановлений законом розмір суми її граничної компенсації. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При цьому відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з цим відповідно до п. 4 ст. 632 ЦК України, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. З метою забезпечення принципу юридичної певності та юридичної визначеності сторін спору на нідставі наданої суду інформації позивачем можна дійти висновку про те, що ціна складення позовної заяви та участь представника у судових засіданнях, яка передбачена в п. 4 ст. 632 ЦК України, відповідає сумі 1500 гривень, які підлягають компенсації з урахуванням наданих суду доказів та обґрунтувань позову. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial