Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування власної позиції позивач посилалась на ті обставини, що між сторонами був укладений шлюб, в період перебування в якому у них народилась дитина. Втім, в теперішній час подружжя проживає окремо, відповідач не приймає участі в утриманні дитини. У звязку з викладеним, позивач звернулась з даним позовом в суд, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 2000,00 гривень до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за її відсутності в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2013 року. В теперішній час особи проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відомостей про розірвання шлюбу суду не представлено. В період перебування у шлюбі у подружжя народилась дитина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини зазначений відповідач [PERSON], дитина в теперішній час проживає з матірю. Відповідно до ст. 80 ч.1 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачає ст. 84 ч.ч.2,4,6 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При цьому, згідно ст. 79 ч.ч.1,2 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Вирішуючи питання про присудження аліментів, суд звернув увагу, що відомості про працевлаштування та загальний доход відповідача відсутні. Суд враховує, що з 01 травня 2016 року загальний показник прожиткового мінімуму 1399,00 гривень, мінімальна заробітна плата 1450,00 гривень. Відтак, суд приходить до висновку про надмірність вимог позивача та можливість часткового задоволення заявлених вимог шляхом присудження з відповідача аліментів у розмірі 500,00 щомісячно на утримання дружини. Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial