Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанку» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів: 27.05.2018 року представник, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанку», знаходиться у м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, адвокат Клименко А.В., який діє на підставі довіреності № 02-36/113 від 04.01.2018 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 207,16 дол. США., а також судових витрат у розмірі 1762, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступним, 08.07.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №602/25-109 у сумі 2 000,00 дол. США. У зв`язку з порушенням зобов`язань, за кредитним договором та врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 30.05.2018 року має заборгованість 1 656,84 дол. США , за відсотками 1 550,32 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з основного договору, між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , 08.07.2005 року укладено договір поруки №600/09-41. Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість, а також судові витрати. Відповідач [PERSON] , 11.09.2018 року, подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної заяви до [PERSON] про стягнення заборгованості в зв`язку зі спливом строку позовної давності (а.с.42-44). Представник відповідача [PERSON] - Лабай А.М. надав додаткове пояснення до відзиву, в якому зазначив, що порука [PERSON] за зобов`язаннями [PERSON] є припиненою в силу вимог ст. 559 ЦК України та п.6.3. Договору поруки №600/09-413 від 08.07.2005 р., що укладений між позивачем та відповідачами (а.с. 139). Просив у задоволенні позову в частині позовних вимог до [PERSON] відмовити. Представник позивача - Бачинський О.М. подав відзив на заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2018 року, в якому просив заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2018 року в силі. Посилався на те, що заявником не наведено та не надано суду жодного істотного доказу на підтвердження своїх вимог (а.с. 79-80). Заяви (клопотання) учасників справи: Представник позивача - Клименко А.В . подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.23). Представник позивача - Клименко А.В. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.24). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лабай А.М. подав заяву про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2018 року (а.с.62). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лабай А.М., 21.12.2019 року подав заяву та в подальшому уточнення до неї про витребування доказів (а.с.91-92). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лабай А.М. подав заяву про витребування доказів (а.с.103). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лабай А.М., 07.02.2019 року подав заяву про долучення доказів (а.с.114-115). Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.35-36); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.46-47); 24.09.2019 року у справі ухвалено рішення в порядку заочного розгляду (а.с. 51-55); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.11.2018 року прийнято заяву про перегляд заочного рішення до розгляду (а.с.71); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.12.2018 року скасовано заочне рішення та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом осіб на 21.12.2018 року (а.с.87-88); 21.12.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву (а.с.95-96); 16.01.2019 року у судовому засіданні оголошено перерву (а.с.110-111); 18.02.2019 року судове засідання відкладено (а.с.123-125); 19.03.2019 року судове засідання відкладено (а.с.136); 15.04.2019 року судове засідання відкладено (а.с.145); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.06.2019 року призначено заочний розгляд справи (а.с.151). В судове засідання 04.06.2019 року: - представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду позивач повідомлений належним чином, конверт з відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення на адресу суду не повернувся(а.с.147). Подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.23); - відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденція На адресу суд повернуто конверт без вручення (а.с.149 ). Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило; - відповідач [PERSON] не з`явився. про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 147). Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило; представник відповідача - [PERSON], адвокат Лабай А.М. подав суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та його повноважного представника, просив суд відмовити ПАТ «Украсоцбанк» у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3207,16 доларів США та судових витрат, вирішення решти позовних вимог щодо стягнення заборгованості з [PERSON] відніс на розгляд суду (а.с.150). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» уклало з відповідачам [PERSON] договір №602/25-109 від 08.07.2005 року. Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 2000,00 дол. США, зі сплатою 14% відсотків річних, кінцевим терміном повернення заборгованості до 08.07.2006 року. У якості забезпечення [PERSON] виконання своїх зобов`язань, щодо погашення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимог укладено трьохсторонній договір поруки з ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] (а.с.8-13). Зміст кредитного договору, не суперечить ЦК України та іншим нормативно-правовим актам чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи особи, які вчиняли правочин мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Також судом встановлено, що договір вчинено у формі, яка встановлена законом, кошти за договором [PERSON] отримав. Як встановлено відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним вище кредитним договором у встановлений строк належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 30.05.2018 року утворилася заборгованість, яка складається з наступного: - за кредитом - 1 656,84 дол. США; - по відсотках - 1 550,32 дол. США, а всього 3 207,16 дол. США (три тисячі двісті сім дол.. 16 центів США), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.15). В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з основного договору, між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , 08.07.2005 року укладено договір поруки №600/09-41 (а.с.9). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, заслухавши обґрунтування позивача, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч 7ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачі у встановлений строк не подали. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі за № 6-1457цс16, правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно довідки №04.22-07/6282 від 30.05.2018 року відповідач [PERSON] за договором №602/25-109 від 08.07.2005 року здійснив останній платіж 10.08.217 року у сумі 1,16 дол. США (а.с.14). Тобто, покликання відповідача на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, є необґрунтованим. Однак, заслуговує на увагу позиція відповідача [PERSON] , викладена у додатковому поясненні до відзиву, в якому зазначається, що порука [PERSON] за зобов`язаннями [PERSON] є припиненою. Так, відповідно до п. 6.3. Договору поруки №600/09-413 від 08.07.2005 р.: «Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а у випадку його невиконання, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя». Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України передбачено: «Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.». Верховним судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду було викладено наступну позицію: «строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора та суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не має права. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань, застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки, необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Таким чином, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців із часу настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, установленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинно бути погашено одноразовим платежем)» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі N2-1283/11). Отже, оскільки, позивач протягом трьох років з дня настання строку виконання основного зобов`язання забезпеченого порукою (з 08.07.2006 р.) не пред`явив вимоги (шляхом подачі позовної заяви) до [PERSON] про стягнення заборгованості, то порука [PERSON] за зобов`язаннями [PERSON] на момент подачі позовної заяви ПАТ «Укрсоцбанк» (27.05.2018 р.) вже була припиненою, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та судових витратз [PERSON] задоволенню не підлягають. Як встановлено судом, із матеріалів справи вбачається, що розрахунок вимог банку у зв`язку неповерненням [PERSON] кредитної заборгованності за кредитним договором № - 602/25-109 від 08.07.2005 року, містить всі дані щодо періодів оплат, нарахувань та простроченої заборгованості, а також розрахований в межах визначеної сторонами позовної давності. На день розгляду справи заборгованість відповідачем [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» у добровільному порядку не сплачена, а тому підлягає примусовому стягненню. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: partial