overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 2 червня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 2 червня 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 283, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 4 вересня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Мають неповнолітніх доньок Дарю, [INFO], Анну, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 4 вересня 1999 року відділом реєстрації одружень виконкому Миколаївської міської ради, актовий запис № 759, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітніх доньок Дарю, [INFO], та Анну, [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує ухиленням відповідача від виконання передбаченого законом обовязку щодо утримання дитини. В судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, визначений позивачем розмір аліментів вважає таким, що не ґрунтується на обєктивних потребах річної дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені у справі письмові докази, суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів: Судом встановлено, що сторони проживають однією сімєю без реєстрації шлюбу. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 9), запис про батька в свідоцтві про народження якого зроблений у відповідності до положень ст..126 СК України. Обовязок відповідача щодо утримання неповнолітньої дитини передбачений ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням всіх обставин справи, в т.ч матеріального становища відповідача, зокрема розміру його доходу, та розміру отримуваної позивачем соціальної допомоги на дитину, яка /з її слів/ становить 860 грн. на місяць, що не заперечується відповідачем, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має становити 1/4 частку усіх видів доходу відповідача, що з врахуванням потреб дорослої, працюючої людини, цілком відповідатиме інтересам дитини, і буде достатнім для її матеріального забезпечення та задоволення її розумних потреб. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

В серпні 2015 року \~[PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та зазначила, що вона\~ та відповідач мають дочку [PERSON], [INFO],\~ яка проживає з нею.\~ Відповідач, проживає окремо та \~ не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.\~ В звязку з цим вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ починаючи стягнення з дня подання позову\~ і до\~ повноліття дитини \~ \~ \~ \~[PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає\~\~ задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~З наданих до суду документів видно, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO],\~\~яка проживає з матірю, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Бердянськ» №108 від 17.03.2015 року. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Статтями 181, 183 СК України встановлено що одним із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих\~\~ норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. \~ \~ \~ \~Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що до 3 серпня 2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Посилалася на те, що відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей не має. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 серпня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову (ст. 191 СК України). Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач не є інвалідом, інших аліментних зобовязань не має, офіційно працевлаштований. Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON], відповідач [PERSON] працює у фізичної особи-підприємця. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з березня 2012 року по вересень 2014 року вона з відповідачем перебувала в незареєстрованому шлюбі. Від спільних відносин у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. З 2014 року відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі 500 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але не погодився з їх розміром. Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач є інвалідом ІІІ групи, офіційно не працює, отримує пенсію в розмірі 925 грн., а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 10 серпня 2015 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 07.03.2009 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом РАЦС Чуднівського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №11. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть з вересня 2014 року. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 07.03.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий запис №11. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 12.06.2009 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Житомирським міським відділом РАЦС, про що зроблено актовий запис №685. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть більше року. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 12.06.2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №685. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 22.02.2014 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №233. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть протягом останніх шести місяців. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 22.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області, про що зроблено актовий запис №233. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 23.07.2005 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1051. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть протягом останніх півтора року. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що 23.07.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1051. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved