Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк», у якому просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 вересня 2012 року в розмірі 33135,14 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 9325,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 4054,49 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 10444,56 грн., а також штрафи відповідно до п.2.2. генеральної угоди в розмірі 9310,38 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду письмове клопотання у якому просив провести розгляд справи у їх відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. В судове засідання відповідач не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 03 вересня 2012 року між сторонами по справі було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт (надалі генеральна угода) №б/н. Відповідно до п.п.1.1.1. генеральної угоди сторони домовились по договору 1 зменшити розмір заборгованості, яка виникла з дати надання позичальнику кредиту, а саме відсотки на 625,96 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 479,88 грн. Відповідно до п.п.1.1.2 генеральної угоди заборгованість по договору 1 з дати підписання генеральної угоди становить 1000,19 грн. Відповідно до п.п.1.1.3. генеральної угоди дата кінцевого погашення заборгованості по договору 1 02 жовтня 2012 року. Відповідно до п.1.2.1. генеральної угоди сторони домовились по договору 2: зменшити розмір заборгованості в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 0,0 грн., комісію на 0,0 грн., пеню на 8204,54 грн., штраф на 0,0 грн. Відповідно до п.1.2.2. генеральної угоди заборгованість по договору 2 з дати підписання генеральної угоди становить 11251,18 грн. Відповідно до п.1.2.3. генеральної угоди дата кінцевого погашення заборгованості по договору 2 02 жовтня 2012 року. Відповідно до п.1.4.3 генеральної угоди в день наступний за днем повернення кредиту (2-й день) позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15 % від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту за кожен день прострочення. При цьому, відсотки і комісії за користування кредитом не нараховуються і не сплачуються, позичальник сплачує банку штраф і розмірі 1105,84 грн. по договору 1 8204,54 грн. по договору 2. Відповідно до п.2.1. генеральної угоди банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 11151,37 грн. на термін 12 місяців з 03 вересня 2012 року по 30 вересня 2013 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 11151,37 грн., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, виплаті процентів в розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у зазначені в заяві, умовах та правилах терміни. Відповідно до п.2.2. генеральної угоди відповідно ст.ст.212,611,651 ЦК України при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості, зазначених в даній генеральній угоді, умовах та правилах більше, ніж на 31 день, термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушень. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 9310,38 грн. Відповідно до п.2.5. генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороду відповідно до генеральної угоди і умовам та правилам. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 09 лютого 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 03 вересня 2012 року становить 33135,14 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 9325,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 4054,49 грн., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 10444,56 грн., а також штрафи відповідно до п.2.2. генеральної угоди в розмірі 9310,38 грн. На день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена. Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Укладений з банком договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст.204 ЦК України є правомірним. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно договору не сплачує, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1422,07 грн. згідно платіжного доручення №PROM3BQ3DP від 13 лютого 2017 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved