Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до [PERSON], [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 226542,83 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 07.10.2008 року між позивачем та відповідачем, як позичальником був укладений кредитний договір № 014/8179/3129/82. Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 15000,00 доларів США строком на 120 місяців, а відповідач зобовязався сплачувати проценти за користування кредитним договором у розмірі 16,50 % річних відповідно до графіку погашення кредиту. У забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором 07.10.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 014/8179/3129/82П, відповідно до умов п. 1.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати за зобовязання боржника [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі зобовязань. Проте, відповідач неналежним чином виконував свої зобовязання по кредитному договору, у звязку із чим станом на 07.07.2015 року сума заборгованості відповідача перед позивачем склала 226542,83 грн., а саме: -сума неповернутого кредиту 181962,92 грн.; -несплачені проценти 20331,47 грн.; -пеня суми простроченого платежу за кожен день прострочення 24248,44 грн. Тому позивач змушений звертатися до суду та вимагає від відповідача сплатити заборгованість по кредитному договору. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Надавши суду письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали частково. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що згідно умов кредитного договору № 014/8179/3129/82 від 07.10.2008 року позивач надав відповідачеві кредитні кошти у сумі 15000,00 доларів США строком на 120 місяців, а відповідач зобовязався сплачувати кредит та проценти за користування кредитним договором у розмірі 16,50 % річних відповідно до графіку погашення кредиту ( а. с. 11-28). Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. У забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором 07.10.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 014/8179/3129/82П, відповідно до умов п. 1.2 якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати за зобовязання боржника [PERSON], що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі зобовязань. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/8179/3129/82 від 07.10.2008 року, сума заборгованості станом на 07.07.2015 року становить 226542,83 грн., що складає: сума неповернутого кредиту 181962,92 грн.; несплачені проценти 20331,47 грн.; пеня суми простроченого платежу за кожен день прострочення 24248,44 грн. (а. с. 7-10). У відповідності до ч. 3 ст. 553 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд приймає до уваги всі обставини справи в їх сукупності, а саме явна невідповідність наслідків порушення зобовязання, принципи розумності та справедливості, вважає можливим визначити розмір, який підлягає стягненню неустойки (пені) в розмірі 10000 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2265 грн. 43 коп. (а. с. 6) , тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволеної вимоги. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі не виконували належним чином зобовязань за кредитним договором, позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню в частковому обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial