overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 10.06.2006 перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 278. Від шлюбу мають доньок, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведеться з листопада 2015 року. За викладених обставин позивач вважає, що примирення не можливе, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та визначення способу участі у їх вихованні. Позивач та представник позивача в судовому засіданні, враховуючи зміни до позовних вимог, просили суд: визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з батьком, [PERSON], [INFO] в місті Києві за місцем фактичного проживання батька до досягнення сином десятирічного віку; зобов'язати [PERSON] та [PERSON], в день набрання рішення законної сили, укласти договір щодо визначення способу участі у вихованні дітей. Відповідач та представник відповідача визнали позов. Після поданих заяв сторін про обставини справи, судом було з'ясовано, що відповідач визнає позов. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа за позовом [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.12.2000 Відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 1122. Неповнолітніх дітей, що перебувають на утриманні подружжя немає. Спільне життя сторін не склалося, оскільки у них різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у сімейному житті, шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач викликалася в судове засідання повісткою, за останнім відомим місцем її реєстрації, та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.12.2000 Відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 1122. Неповнолітніх дітей у сторін немає. З позовної заяви вбачається, що шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надала, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа за позовом [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.04.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 103. Неповнолітніх дітей, що перебувають на утриманні подружжя немає. Сторони проживали разом до середини листопада 2016 р. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені 16.11.2016, з цього часу проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Причина припинення фактичних шлюбних відносин постійні сварки, скандали, відсутність взаєморозуміння, недовіра з боку позивача. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач викликалася в судове засідання повісткою, за останнім відомим місцем її реєстрації, та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.04.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 103. Неповнолітніх дітей у сторін немає. З позовної заяви вбачається, що з листопада 2016 р. шлюб сторін існує формально: сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до положень статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження…є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість… (частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України). За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач жодних заперечень проти позову не надала, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який наразі існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду перебуває вищевказана цивільна справа У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявила клопотання про витребування у відповідача : плану розташування дільниць на місці членів кооперативу з зазначенням їх номерів, а також довідки про номери дільниць кооперативу, з зазначенням П.І.Б. членів за якими вони закріплені та адреси розташування. Сторони при розгляді даного клопотання посилались на розсуд суду. Заслухавши та обговоривши клопотання, суд знаходить його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, постільки вищевказані докази не є предметом спору.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа №619/19/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 30 березня 2020 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, задоволено. При винесенні рішення від 30 березня 2020 року не було вирішено питання про стягнення судового збору. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного. Зі змісту ч.4 ст.270 ЦПК України, вбачається, що сторони або інші учасники справи викликаються в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення лише в разі необхідності. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768 грн. 40 коп. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення у справі додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі №619/19/20 у розмірі 768,40 грн. На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа №619/3296/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області «Про визнання поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом та визначення додаткового строку для прийняття спадщини». 17 вересня 2020 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області позов [PERSON] задоволено. При винесенні рішення від 17 вересня 2020 року не було вирішено питання про стягнення судового збору. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного. Зі змісту ч.4 ст.270 ЦПК України, вбачається, що сторони або інші учасники справи викликаються в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення лише в разі необхідності. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно до положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: ставка якого складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840 грн. 80 коп. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Вказане також регламентує і п.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення у справі додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , загальну суму судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1681,60 гривень

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа №619/345/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за результатами судового розгляду якої 11 березня 2019 року було ухвалено заочне рішення про задоволення позову. Стягнуто з [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2018 року по 01.01.2019 року в розмірі 18 585,00 грн. Стягнуто з [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2 500 грн. Однак, судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача в дохід держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору, тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зі змісту ст. 270 ч.4 ЦПК України, вбачається, що сторони або інші учасники справи викликаються в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення лише в разі необхідності. У зв'язку з цим, згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення у справі додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]) в дохід держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа №619/4105/19 за позовом моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, за результатами судового розгляду якої 20 грудня 2019 року було ухвалено заочне рішення про задоволення позову. Стягнуто з [PERSON] на користь моторного (транспортного) страхового бюро України 28099 грн. (двадцять вісім тисяч дев`яносто дев`ять гривень 82 копійки) витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, та судовий збір в сумі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок). Однак, судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів, у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, 00 копійок. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 п. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зі змісту ст. 270 ч.4 ЦПК України, вбачається, що сторони або інші учасники справи викликаються в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення лише в разі необхідності. Так, рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення. Ухвалюючи рішення, суд повинен враховувати первісні вимоги, а також усі уточнення (доповнення або зміни) до них, які заявлялися в судовому засіданні. Враховуючи те, що позовні вимоги моторно (транспортного) страхового бюро України задоволені повністю, та при ухваленні заочного рішення по справі не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів, суд приходить висновку про необхідність ухвалення у справі додаткового заочного рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів, у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень, 00 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа №619/664/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора «Про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом» та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Галіщева Олена Анатоліївна, Восьма Харківська державної нотаріальна контора, Перша Харківська державна нотаріальна контора «Про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом». 05 серпня 2019 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначає, що резолютивна частина рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29.07.2019 по справі №619/664/18 не містить посилань щодо розподілу судових витрат, всупереч вимог п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України. Просить суд, ухвалити додаткове рішення по справі №619/664/18, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 467,68. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно до положень ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення у справі додаткового рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі №619/664/18 у розмірі 467,68 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В провадженні Дергачівського районного суду Харківської області знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою суду від 20.04.2015 року заборонено відчуження у будь-який спосіб житлового будинку за адресою: в`їзд Миру, б.11, м. Дергачі, Харківська область. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дергачівського районного суду від 20.04.2015 року щодо житлового будинку за адресою: в`їзд Миру, б.11, м. Дергачі, Харківська область. В судове засідання сторони не зявились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись заздалегідь та належним чином. Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Рішенням Дергачівського районного суду від 09.09.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності задоволені. На теперішній час рішення суду набрало законної сили. Враховуючи, що скасувати заходи забезпечення позову просить сам позивач, суд вважає можливим заяву задовольнити.

Outcome: approved