Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В провадження суду після скасування рішення надійшла справа за позовом Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та стягнення неустойки. В позовних вимогах з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.04.2014 року позивач просить: усунути перешкоди у здійсненні позивачу права на володіння, користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] шляхом виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення; стягнути з [PERSON] на користь позивача неустойку в розмірі 42 000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач на даний час є власником квартири [ADDRESS]. У 2006 році колишній власник квартири надав [PERSON] спірну квартиру для проживання разом із членами її сімї на безоплатній основі. В подальшому між позивачем та [PERSON] був укладений договір найму квартири строком на три місяці. За умовами договору відповідачі повинні були передати позивачу квартиру за актом прийому-передачі, але цього зроблено не було, хоча позивач попереджав відповідача про відмову від договору найму квартири. Як зазначає позивач, вже протягом 1,5 року відповідачка відмовляється передати спірну квартиру власнику та припинила сплачувати орендну плату. Оскільки [PERSON] відмовляється передати квартиру, у відповідності до умов Договору, а саме: п.7.5 вона повинна сплатити неустойку в розмірі 42 000,00 грн. за 21 місяць. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, що відбулось 23.01.2014 року подала зустрічний позов до Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України, треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору найму. Зазначений позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. В зустрічному позові [PERSON] просила: визнати недійсним договір найму квартири від 10.04.2012 року, укладений між Приватним підприємством «Загальнополітична газета «Сільські вісті» та [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 10.04.2012 року вона підписала договір найму, але він є недійсним на тій підставі, що на момент укладення договору позивач не був власником майна в розумінні діючого законодавства, оскільки не було зареєстровано квартиру саме за ПП «Загальнополітична газета «Сільські вісті». Представник Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України в судовому засіданні заявлені ними позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити; зустрічні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що відсутні підстави для визнання договору недійсним. [PERSON] та її представник первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що право користування житлом виникло не на підставі договору оренди, а раніше, а тому законом передбачені підстави для виселення відсутні. Зустрічний позов підтримали з підстав зазначених в ньому та просили задовольнити. [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні первісні заявлені вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що відсутні законом передбачені підстави для виселення. Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони по справі, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши свідків, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позову за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу на підставі Договору міни, укладеного 28.12.2004 року між Колективним підприємством - загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України та [PERSON], [PERSON] 22.02.2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна було зареєстровано право власності Колективного підприємства - загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України на квартиру [ADDRESS], що підтверджується відповідним реєстраційним написом. Як вбачається з Статуту Приватного підприємства - загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета інтересів селян України», що затверджений його власником [PERSON] 10.10.2005 року та зареєстрований Шевченківською районною державною адміністрацією м. Києва 12.12.2005 року, Приватне підприємство - загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета інтересів селян України» є правонаступником Колективного підприємства - загальнополітичного видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України», яке утворилося внаслідок перетворення (реорганізації) Колективного підприємства - загальнополітичного видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України». 18.11.2013 року Реєстраційною службою Головного управління юстиції м.Києва зареєстроване право власності Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» на квартиру [ADDRESS]. 10.04.2012 року між ПП «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України в особі директора Сподаренка В.І. та відповідачем [PERSON] було укладено Договір найму квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідачам було надано в платне користування дану квартиру строком на три місяці для постійного проживання зі сплатою орендної плати в розмірі 1 000,00 грн. (п.п.1.1, 1.3, 3.1, 4.1 Договору). Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони ознайомились та погодились з умовами зазначеними в договорі. Також в п.1.6 Договору зазначено, що разом із Наймачем у приміщенні постійно проживатимуть наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] В пункті 1.2 Договору зазначено, що квартира, що надається в найм (оренду) належить Наймодавцю на праві власності на підставі «Договору міни» від 28.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 10.04.2012 року сторонами був підписаний акт приймання-передачі квартири до Договору найму квартири. [PERSON] у відповідності із п.5.2.9 Договору взяла на себе обов'язок звільнити квартиру, що орендується, та передати Наймодавцю об'єкт найму та майно в строк не пізніше семи днів після закінчення терміну дії цього Договору. Відповідно до п. 6.1 Договору, після закінчення строку орендного користування наймач зобов'язаний передати наймодавцю об'єкт найму та майно, яке знаходиться в квартирі протягом семи днів з моменту закінчення строку орендного користування за актом прийому-передачі. Пунктом 3.2 Договору визначено, що якщо жодна із сторін протягом місяця до закінчення терміну дії цього Договору не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, цей Договір вважається продовженим на строк, встановлений в п. 3.1 Договору і на тих самих умовах. 21.05.2012 року позивач направив на адресу відповідачів повідомлення про те, що позивач не має наміру в подальшому продовжувати термін дії Договору найму квартири від 10.04.2012 року. Повідомлення було отримано відповідачем 24.05.2012 року. 11.07.2012 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про звільнення приміщення, яке було отримано відповідачем 16.07.2012 року. 14.08.2012 року позивач направив відповідачу претензію з підстав не виконання умов Договору найму. В судовому засіданні [PERSON] не заперечувала факт отримання повідомлення, вимоги та претензії. За умовами п.9.2 Договору строк дії Договору закінчується 10.07.2012 року. З довідки №273 від 24.02.2012 року, що видана КП ЖЕК «Лук'янівка» вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 18.07.2006 року зареєстровані в [ADDRESS]. Згідно з довідкою №137 від 16.12.2013 року, що надана Приватним підприємством «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» за період з 1996 року по 16.12.2013 року [PERSON] не перебувала в трудових відносинах з підприємством. [PERSON] на спростування інформації, викладеній в довідці, доказів суду не надала. В судовому засіданні [PERSON] визнала, що вона не перебувала в трудових правовідносинах з Приватним підприємством «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України». Судом не було встановлено, що спірна квартира має статус службової. Квартира перебуває на балансі Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» та обліковується на основних засобах. Як було встановлено в судовому засіданні, про що не заперечували сторони, відповідач [PERSON] разом із членами своєї сімї проживала з 2006 року в спірній квартирі на безоплатній основі. Вселилися відповідачі у вказану квартиру за згодою колишнього власника підприємства [PERSON], який помер [INFO] року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона певний час працювала у позивача на посаді головного бухгалтера. Спірна квартира була придбана позивачем на підставі Договору міни і знаходилася на балансі підприємства. [PERSON] повідомляв її, що має намір укласти з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири та готували квартиру на продаж [PERSON] Чому припинили продаж квартири свідок пояснила, що їй не відомо. Разом з тим свідок повідомила, що вона жодного разу не була присутньою при розмовах [PERSON] з [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] разом із своєю сім'єю постійно проживають у [ADDRESS] з грудня 2005 року. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Частиною 1 ст. 821 ЦК України визначено, що договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Таким чином Договір найму, укладений між сторонами припинив свою дію 10.07.2012 року. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В позовній заяві позивач просить виселити відповідачів з квартири на підставі ст. 826 ЦК України, відповідно до якої у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали в помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання іншого жила. Враховуючи, що вказаний договір припинив свою дію шляхом направлення відповідачам вимоги про відсутність у позивача наміру на продовження строку його дії, що було передбачено самим договором, а тому положення ст. 826 ЦК України в даному випадку не можуть застосовуватися. Також, враховуючи, що позивач є власником спірного приміщення, а відповідачі продовжують проживати в квартирі після закінчення дії Договору найму, право проживання в даній квартирі відповідачів є похідним від права власності власника і залежить фактично від волі власника, в той же час відповідачі в ній зареєстровані та на даний час не втратили право користування зазначеним житловим приміщенням, право користування спірним житловим приміщенням у відповідачів виникло не на підставі Договору найму від 10.04.2012 року, а в липні 2006 року, коли відповідачі були зареєстровані в квартирі за згодою колишнього власника підприємства [PERSON], тому суд приходить до висновку, що законом передбачені підстави для виселення відповідачів на даний час відсутні. Також суд не вбачає підстав для стягнення відповідно до п. 7.5 умов Договору найму на користь позивача неустойки, оскільки право користування спірним приміщенням виникло до підписання Договору найму квартири 10.04.2012 року та в судовому засіданні не встановлено підстав для виселення відповідачів. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1 ст.215 ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Стаття 331 ЦК України визначає, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Та обставина, що на момент підписання договору найму квартири не було зареєстроване право власності на квартиру за позивачем як Приватним підприємством «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України не тягне за собою недійсність договору найму квартири, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визнання недійсним договору найму квартири. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed