Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 15.02.2011р. банк та відповідач уклали договір №ВL-КГ00012921, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 9500грн., зі сплатою 20 % річних за користування кредитним коштами, відповідач в свою чергу зобовязався повернути кредит шляхом внесення коштів готівкою через касу або безготівковим перерахуванням відповідно до графіку платежів до 15.02.2014 року. Проте відповідач умови договору порушив, внаслідок чого станом на 17.08.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 5708грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час судового розгляду повідомлялась в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.02.2011р. ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] уклали договір №ВL-КГ00012921, згідно пунктів 1.1-.1.7 якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 9500,00грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 15 лютого 2014 року, зі сплатою щомісячно процентів за користування кредитним коштами в розмірі 20% річних та комісії в розмірі 1,5% від суми кредиту. Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору відповідач зобовязалась виконувати свої боргові зобов'язання відповідно до графіку платежів шляхом внесення щомісячно платежу в розмірі 495,50грн. Відповідач порушив свої зобов»язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, які передбачені п.2.5 Кредитного договору. Відповідно до п. 4.3.у випадку прострочення позичальник сплати або не сплати в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі 0,50% , що розраховується від суми невиконаних зобовязань боргових зобовязань (а саме, неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконання не день прострочення виконання Станом на 17.08.2015р. утворилась заборгованість в сумі 5708,63 грн., яка складається з плати за пропуск платежів в розмірі 5708,63 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору №ВL-КГ00012921 від 15.02.2011 р., що є підставою для стягнення заборгованості в розмірі 5708,63 грн. за відповідним договором. При поданні позовної заяви позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позивних вимог в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved