Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

В позові йдеться про те, що 01.09.2009 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що за останні декілька років сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, виховання дітей тощо. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає дитина. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, він нездатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Від такої сімейної атмосфери у позивача погіршилось самопочуття, перебуває в постійному стресі. В наслідок чого з серпня 2020 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, а тому позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливі, просить суд розірвати шлюб. Позивач на розгляд справи не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечив та прийняття рішення в підготовчому судовому засіданні. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 1 вересня 2009 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 29. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюб від 01.09.2009 р. серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 серпня 2010 року серії [NUMBER] . За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved