Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В подальшому надала уточнений позов про стягнення аліментів на утримання дітей в якому вказувала, що з 28 грудня 1995 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні останньої. [PERSON] є працездатною особою, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи те, що відповідач матеріально дітей не утримує, проте зобов'язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх, а тому позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на свою користь на утримання дітей кошти (аліменти) в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до їх повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій підтримала уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей. В той же час згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, відсутність в матеріалах справи будь-яких відомостей щодо особи відповідача, що б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання дітей або були підставами для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, суд дійшов висновку, що останній може сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх у звичайному розмірі, що склався в судовій практиці при таких обставинах, а саме 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved