Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В позовній заяві позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, укладений 29.04.1995р. відповідно до актового запису № 03 свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрованого Новополтавською сільською радою Чернігівського району Запорізької області. Від даного шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] 09.101995року народження. Шлюбні стосунки припинені з 04.10.2014р. Позивачка проживає з іншим чоловіком. Він також створив іншу сім»ю. В судовому засіданні позивач, [PERSON] на позовних вимогах про розірвання шлюбу з відповідачкою наполягав на тій підставі, що шлюбні стосунки припинені з 04.10.2014р. Дружина пішла із сім»ї до іншого чоловіка. Шлюбні стосунки не підтримують. За час примирення відповідачка повернулася до сім»ї, однак шлюбні стосунки не підтримують, примирення неможливе, так яку він створив іншу сім»ю. Відповідачка, [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки кохає чоловіка і розлучатися з ним не бажає. За час примирення повернулася до чоловіка, який проживає з іншою жінкою. Просила надати ще раз строк для примирення до вирішення матеріальних питань, стягнення аліментів на дітей, вирішення питання з вступом сина на навчання до учбового закладу та можливим призовом чоловіка на військову службу. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 29.04.1995р. відповідно до актового запису № 03 свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрованого Новополтавською сільською радою Чернігівського району Запорізької області. Ухвалою Чернігівського районного суду 18.05.2015р. сторонам суд надавав строк для примирення за клопотанням відповідачки, однак сторони не примирилися. За час примирення відповідачка повернулася до позивача на проживання, однак позивач в зв»язку із поверненням дружини додому, пішов на проживання до іншої жінки з якою бажає створити сім»ю. Тобто, за час примирення стосунки між подружжям не покращилися, а погіршилися так як позивач на протест повернення відповідачки в сім»ю, пішов на проживання до іншої жінки, з якою бажає створити сім»ю, про що ним було вказано в судовому засіданні під час вирішення клопотання про примирення. При таких обставинах суд вважає що, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб носить формальний характер, між сторонами відсутнє почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомога та підтримка, тобто відсутні морально-правові основи шлюбу, а тому такий шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розлученні. Шлюбні відносини між ним та відповідачкою припинені з 04.10.2014р., шлюбні стосунки не підтримують, вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливо, оскільки він втратив почуття любові та взаємоповаги до неї, так як дружина йому зраджувала, проживала з іншим чоловіком в іншому населеному пункті. Крім того, позивач бажає створити іншу сім'ю. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них (ч. 2 ст. 112 СК України). Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідачка просила суд ще раз надати строк для примирення в зв»язку із вирішенням матеріальних питань, а не з питань збереження сім»ї. Суд не зобов»язаний призначати строк для примирення. Вжиття судом конкретних заходів примирення подружжя має робитися лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, а не вирішенні матеріальних питань. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя. Сторонами на час розгляду справи вирішено питання щодо місця проживання дитини, за місцем проживання позивачки.

Outcome: approved