overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 26, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в 2013 році через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 04 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 26 /а.с.4/, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «Загорулько», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04 червня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Перещепинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 45, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в вересні 2013 року через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейні відносини та подальше сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя спільне господарство не веде. Спорів щодо спільного майна немає. Досягли угоди щодо утримання дітей. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 04 червня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Перещепинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 45 /а.с.7/, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. /а.с.5,6/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 вересня 1987 року сторони зареєстрували шлюб у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська за актовим записом № 1031. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинилися через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 05 вересня 1987 року сторони зареєстрували шлюб у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Дніпропетровська за актовим записом № 1031/а.с. 7/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», змінити яке після розірвання шлюбу не просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 вересня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 338 від якого мають дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з серпня 2013 року, через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 05 вересня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 338 /а.с. 6/, від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] /а.с.7,8/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, однак проживають. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «Медведецька», змінити яке після розірвання шлюбу не просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за № 342. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 24 січня 2015 року, оскільки відповідач не дбав про матеріальне забезпечення їх сім'ї та не займався вихованням дитини. На даний час почуття любові та поваги один до одного у сторін втрачено, позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду, в якому просить розірвати їх шлюб. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спорів щодо утримання та виховання дитини немає. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення (а.с. 35) та розписками про направлення повістки (а.с. 29,33). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 05 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 342, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 24 січня 2015 року сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність піклування відповідача про матеріальне забезпечення сім'ї. Під час наданого судом строку на примирення сторони сімейні стосунки не відновили. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи, що питання про зміну прізвища дружини сторонами не ставилося в порядку вимог ст. 113 СК України - суд приходить до висновку, що її прізвище необхідно залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 341, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в листопаді 2013 року через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейні відносини та подальше сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Питання щодо поділу спільного майна буде вирішуватись окремо. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 05 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 341 /а.с.5/, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «[PERSON]». Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 грудня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом №8, від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили у травні 2014 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання неповнолітньої дитини немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 05 грудня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом №8 /а.с. 4/, від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 жовтня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 28, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили через відсутність взаєморозуміння, сварки, різні погляди на сімейні відносини та подальше сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спору щодо виховання дітей та поділу спільного майна немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 05 жовтня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 28 /а.с.6/, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.7, 8/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та втрата почуття любові і поваги. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила на «Горлопанова», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне.

Outcome: approved