Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В позовній заяві вказала, що 12 лютого 2012 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, на підтвердження якого відповідачка [PERSON] надала розписку про одержання в борг грошей в іноземній валюті, а саме: у розмірі 5000 доларів США та 1700 євро. На момент подачі заяви згідно курсу НБУ 1 долар США = 13, 65 гривень, сума 5000 доларів США = 68250 гривень; 1 євро = 18, 03 гривні, сума 1700 євро = 30651 гривня, загальна сума боргу становить 98901 гривня. Договором позики від 12 лютого 2012 року встановлений строк повернення боргу, а саме до 01 грудня 2012 року. Вона неодноразово пред»являла відповідачці усні вимоги щодо повернення заборгованості, однак [PERSON] ухилялась від повернення боргу. Таким чином, незважаючи на всі можливі заходи, які нею вживалися для повернення грошових коштів, одержаних відповідачем відповідно до розписки від 12 лютого 2012 року, її вимоги залишені без уваги. В зв'язку з такими обставинами позивачка просить стягнути з відповідачки борг в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 68250 гривень та 1700 євро, що еквівалентно по курсу НБУ 30651 гривню, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. 16 жовтня 2014 року позивач [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідач [PERSON] повернула їй борг в сумі 24106 гривень, тому просить стягнути заборгованість в сумі 74795 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій справу просить слухати у її відсутності, змінені позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки [PERSON], враховуючи заяву відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 2 ст. 1047 вищезазначеного Кодексу на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з пояснень позивачки [PERSON] та матеріалів справи, 12 лютого 2012 року вона надала в борг відповідачці [PERSON] кошти в сумі 5000 доларів США та 1700 євро, що еквівалентно до курсу гривні в НБУ на загальну суму 98901 гривню. Остання зобов'язалася повернути борг до 01 грудня 2012 року, що підтверджується розпискою від 12 лютого 2012 року. Однак, відповідачка взятих на себе зобов'язань належним чином не виконала, внаслідок чого станом на сьогоднішній день борг [PERSON] повернула не в повному обсязі, а саме повернула 24106 гривень, тобто різниця становить 74795 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Оскільки відповідачка не належним чином виконує взяті на себе зобов'язання, зменшені позовні вимоги позивачки підлягають захисту шляхом стягнення в її користь із відповідачки несплаченої суми боргу. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачки на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 989, 01 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: approved