overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В проваджені Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за заявою Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, заінтересована особа - [PERSON], про призначення опікуна. В обґрунтування заявлених вимог, представник заявника в ході судового засідання посилалася на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року [PERSON], [INFO] визнана недієздатною. 30.08.2013 року до Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради з заявою про призначення опікуна звернувся [PERSON] з вимогою призначити його опікуном над своєю матір'ю - [PERSON], [INFO]. 18.10.2013 року рішенням Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради № 253, за доцільне було визнано призначення опікуна [PERSON]. На підставі викладеного, просила суд: · призначити [PERSON], [INFO] опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO]. Заінтересована особа - [PERSON] - в судове засідання з'явився, обставини справи підтвердив. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Отже, приймаючи до уваги той факт, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року [PERSON], [INFO] визнана недієздатною, а також рішення Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради від 18.10.2013 року, про призначення опікуна [PERSON] над своєю матір'ю - [PERSON], [INFO], суд вважає можливим заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

В проваджені Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за заявою Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, заінтересована особа - [PERSON], про призначення опікуна. В обґрунтування заявлених вимог, представник заявника в ході судового засідання посилалася на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2004 року [PERSON], [INFO] визнаний недієздатним. 20.08.2013 року до Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради з заявою про призначення опікуна звернулася [PERSON] з вимогою призначити її опікуном над двоюрідним братом - [PERSON], [INFO]. 20.09.2013 року рішенням Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради № 232, за доцільне було визнано призначення опікуна [PERSON]. На підставі викладеного, просила суд: · призначити [PERSON], [INFO] опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. Заінтересована особа - [PERSON] - в судове засідання з'явилася, обставини справи підтвердила. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Отже, приймаючи до уваги той факт, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2004 року [PERSON], [INFO] визнаний недієздатним, а також рішення Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.09.2013 року, про призначення опікуна [PERSON] над двоюрідним братом - [PERSON], [INFO], суд вважає можливим заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В проваджені Новотроїцького районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом Військової частини [NUMBER] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Для виготовлення повного тексту рішення реобхідний значний час тому доцільно оголосити резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В проваджені Оболонського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, ціна позову 72442,48 грн. Позивач через свого представника звернувся до суду с заявою про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст.151-153 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на майно, що належить відповідачу, зокрема на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач в будь-який час може вчинити дії щодо відчуження належного їй майна. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали заяву про забезпечення позову. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення судом заяви про забезпечення позову, зазначив, що відповідач немає на праві власності ані рухомого, ані нерухомого майна. Вивчивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заява позивачів про забезпечення позову не підлягає задоволенню на підставі наступного. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] не підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив що зазначено майно дійсно належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] Крім того, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості необхідні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України). Відсутність зазначених відомостей у заяві позивача позбавляє суд дійти висновку про наявність достатнього обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити, у зв'язку з відсутністю на те законних підстав. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 151, 152, 153, ст. 210, ст. 293 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В проваджені Оболонського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову посилаючись на наступне. Ухвалою про забезпечення позову від 24.10.2014 року Оболонський районний суд наклав арешт на земельну ділянку, яка є предметом спору у зазначеному проваджені. Заявник вважає, що арешт був накладений з грубим порушенням діючого законодавства та спрямована на порушення права на мирне володіння земельною ділянкою, а отже підлягає скасуванню. З врахуванням вимог ч.4 ст. 154 ЦПК України заявник просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 24.10. 2014 року по даній справі. Представник позивача заперечував проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки вважає, що справа знаходиться в проваджені суду на стадії розгляду та є вірогідність протиправного відчуження спірної земельної ділянки. Дослідивши матеріали справи, зміст заяви та додані до неї документи, суд встановив наступне. 24 10. 2014 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито провадження за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю. Разом з подачею позовної заяви, заступник прокурора м. Києва Гоголь В. звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, а саме накласти арешт на спірну земельну ділянку та заборонити [PERSON] та будь - яким іншим особам вчиняти будь - які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці, а також вчиняти будь - які дії із спірною земельною ділянкою. Зазначена заява була задоволена. За наслідками розгляду даної заяви ухвалою суду від 24.10. 2014 року було вжито захід забезпечення позову, передбачений п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, яким було накладено арешт на спірну земельну ділянку. Застосовуючи саме такий вид забезпечення позову суд виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що заява представника відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову та викладені в ній обставини не спростовують висновків суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії провадження.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

В проваджені Оболонського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю. Через канцелярію суду від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову посилаючись на наступне. Ухвалою про забезпечення позову від 24.10.2014 року Оболонський районний суд наклав арешт на земельну ділянку, яка є предметом спору у зазначеному проваджені. Заявник вважає, що арешт був накладений з грубим порушенням діючого законодавства та спрямована на порушення права на мирне володіння земельною ділянкою, а отже підлягає скасуванню. З врахуванням вимог ч.4 ст. 154 ЦПК України заявник просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 24.10. 2014 року по даній справі з підстав зазначених у заяві. У судове засідання сторони по справі не з'явились. У відповідності зі ч.5. ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні, неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду зазначеного питання. Дослідивши матеріали справи, зміст заяви та додані до неї документи, суд встановив наступне. 24. 10. 2014 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито провадження за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю. Разом з подачею позовної заяви, заступник прокурора м. Києва Гоголь В. звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, а саме накласти арешт на спірну земельну ділянку та заборонити [PERSON] та будь - яким іншим особам вчиняти будь - які дії щодо проведення будівельних та вишукувальних робіт щодо будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці, а також вчиняти будь - які дії із спірною земельною ділянкою. Зазначена заява була задоволена. За наслідками розгляду даної заяви ухвалою суду від 24.10. 2014 року було вжито захід забезпечення позову, передбачений п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України, яким було накладено арешт на спірну земельну ділянку. Застосовуючи саме такий вид забезпечення позову суд виходив з того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що заява представника третьої особи [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову та викладені в ній обставини не спростовують висновків суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії провадження.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

В проваджені суду знаходилась зазначена цивільна справа. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2014 року забезпечено позов та накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. 03.13.2014 року Оболонським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою позов залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17.03.2015 року вказана ухвала залишена без мін та набрала законної сили. 10.10.2016 року до суду надійшла заява ПАТ «Комерційний банк «АКСІОМА» про скасування заходів забезпечення позову оскільки відпали підстави для їх застосування. Заявник, відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про розгляд заяви повідомлені належним чином. У зв'язку з зазначеним, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності осіб що не з'явились по наявним у справі матеріалам. Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.152 ЦПК України, одним зі видів забезпечення позову є накладення арешту на майно відповідача. Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з квартири [ADDRESS], оскільки відпали обставини, що були підставою для їх застосування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

В проваджені суду перебуває на розгляді [PERSON], [PERSON] до [PERSON] в особі законного представника [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей ТМР, про визнання такою, що втратила право користування житлом - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилаються на ту обставину, що позивачі є співвласниками спірного житла, й протягом останніх чотирьох років, відповідачка, котра була зазначена дитиною позивача [PERSON] згідно свідоцтва про народження, а в подальшому за рішенням суду з виключенням запису про позивача, як батька дитини, і має зареєстроване місце проживання за даною адресою, разом з мамою дитини забрали речі, не проживають в квартирі, а тому є всі підстави визнати дитину такою, що втратила право користування житлом. В судове засідання позивачі не з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі про що подали звернення в письмовому виді з клопотанням розглядати спір за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу у його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Третя особа також не забезпечила явку в судове засідання повноважного представника. Всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами, судом встановлено наступні обставини справи. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України.) . Судом встановлено, що позивачами на праві співвласності належить квартира [ADDRESS]. У спірній квартирі має зареєстроване місце проживання відповідачка, котра була зазначена дитиною позивача [PERSON] згідно свідоцтва про народження, а в подальшому за рішенням суду від 02.03.2017 року, запис про позивача було виключено з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 24.07.2017 року, складеного за участі представника ТОВ «Мрія» та жителів будинку [ADDRESS], встановлено що відповідачка не проживає у спірному житлі з 2013 року. Стороною відповідача, в особі законного представника, належних та допустимих доказів в спростування зазначеної інформації, та поважності причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання, суду не надано, відтак позов про визнання особи такою, втратила право на житло, є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

В проваджені суду перебуває на розгляді позов [PERSON] до [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позову посилається на ту обставину, що позивач є власником спірного житла, й з 2008 року відповідач, котрий має зареєстроване місце проживання за даною адресою, забрав свої особисті речі, не проживає в квартирі, а тому є всі підстави визнати його таким, що втратив право на житло. В судове засідання позивач не з'явився, до суду направив письмову заяву, згідно змісту якої просить позов розглядати за власної відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу у його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами, судом встановлено наступні обставини справи. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України.) . Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У спірному будинку має зареєстроване місце проживання відповідач, котрий є братом позивачки. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно акта перевірки паспортного режиму за № 29 від 30.11.2016 року, складеного комісією за участі працівників балансоутримувача будинку ДП «Комунальник 2», вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає з 2008 року. Стороною відповідача належних та допустимих доказів в спростування зазначеної інформації, та поважності причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання, суду не надано, відтак позов про визнання особи такою, втратила право на житло, є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

В проваджені суду перебуває на розгляді позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом будинком №10 про вул. Б.Хмельницького в с. Красівка Тернопільського району Тернопільської області. В обґрунтування позову посилається на ту обставину, що позивач є власником спірного житла, й уже понад рік відповідач, котрий має зареєстроване місце проживання за даною адресою, забрав свої особисті речі, не проживає в будинку, а тому є всі підстави визнати його таким, що втратив право на житло. В судове засідання позивач не зявився, до суду направив письмову заяву, згідно змісту якої просить позов розглядати за власної відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу у його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами, судом встановлено наступні обставини справи. Відповідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. (ч.1 ст.16 ЦК України.) . Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить будинок №10 про вул. Б.Хмельницького в с. Красівка Тернопільського району Тернопільської області . У спірному будинку з 2010 року має зареєстроване місце проживання відповідач [PERSON]. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно акту опитування свідків від 22.02.2016 року. довідки від 10.05.2016 року , вбачається, що відповідач понад рік у будинку не не проживає. Стороною відповідача належних та допустимих доказів в спростування зазначеної інформації, та поважності причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання, суду не надано, відтак позов про визнання особи такою, втратила право на житло, є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved