Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

В позовній заяві позивач з урахуванням уточнень просить суд стягнути з відповідача 108\~937 грн. 60 коп. матеріальної шкоди, 100\~000 грн. моральної шкоди та вартість проведення експертних досліджень у розмірі 600 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.01.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини [PERSON] Вартість майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала 104\~285 грн. 77 коп. Страховою компанією відповідача «ПЗУ Україна» позивачу було відшкодовано 50\~000 грн. Однак вказаної страхової виплати не достатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди. Відповідач своєчасно не відшкодував завдану шкоду. Залишок суми складає 54\~285 грн. 77 коп. З урахуванням індексу інфляції сума заборгованості з відшкодування збитків складає 108\~937 грн. 60 коп. Також позивач просить суд стягнути з відповідача спричинену відповідачем моральну шкоду, яку оцінив у 100\~000 грн. В обґрунтування даної вимоги позивач посилається на те, що він тривалий час не міг вночі спокійно спати, був вимушений шукати гроші для ремонту автомобіля, що спричинило пригнічений стан позивача, розлад стосунків у родині позивача. Позивач втратив змогу на законний відпочинок, він і його близькі були вимушені користуватися громадським транспортом, внаслідок чого позивачеві довелося відкласти багато справ. Через втрату автомобіля позивач не міг виконувати офіційні ділові зустрічі, що спричинило зменшення його заробітку. \~ \~ \~ \~ Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подавали. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 25.01.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.Артема у м.Харкові, на перехресті з вул.Петровського не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України. Постановою Київського районного суду м.Харкова від 06.02.2014 року [PERSON] визнано винним за ст.124 КУпАП (а.с.152). В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу «Мерседес» державний номер [NUMBER] [PERSON] завдано матеріальних збитків в розмірі 104\~285 грн. 77 коп. Викладене підтверджується звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу №175/04/14 (а.с.106-111). Викладене додатково підтверджується актом огляду транспортного засобу (а.с.112-115), ремонтною калькуляцією №65 від 17.02.2014 року (а.с.116-120), довідкою про вартість автомобіля (а.с.121), фототаблицею із зображенням пошкоджень на транспортному засобі (ап.с.122-128). Вартість проведення незалежної експертної оцінки склала 600 грн., що підтверджується договором про проведення незалежної експертної оцінки від 17.04.2014 року (а.с.158). Факт спричинення пошкоджень транспортного засобу «Мерседес» державний номер [NUMBER] підтверджується також розпискою [PERSON] про те, що 25.01.2014 року він не впорався з керуванням та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, спричинивши при цьому автомобілю «Мерседес» державний номер [NUMBER] пошкодження (а.с.154) та довідкою Державтоінспекції (а.с.153). 12.03.2014 року позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 50\~000 грн. відносно події, яка мала місце 25.01.2014 року за участю автомобіля позивача «Мерседес» державний номер [NUMBER] та забезпеченого транспортного засобу «Шевроле» державний номер [NUMBER], що підтверджується листом Страхової компанії «ПЗУ Україна» від 12.03.2014 року вихідний №1282-31 та платіжним дорученням №21163 від 12.03.2014 року (а.с.155-157). Згідно матеріалів справи власником транспортного засобу «Шевроле» державний номер [NUMBER] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була [PERSON], проте [PERSON] транспортним засобом не управляла, не експлуатувала його, не слідила за його технічним станом, а володільцем вказаного транспортного засобу був відповідач, про що не заперечують сторони по справі. Згідно відповіді на запит суду Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області [PERSON] померла 23.08.2013 року, що підтверджується актовим записом про смерть від 27.08.2013 року (а.с.171, 172). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Судом встановлено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди був відповідач, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами. Відповідно до ст.22, ст.1166, ст.1188 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана матеріальна шкода у розмірі 104\~285 грн. 77 коп. Матеріальна шкода в розмірі 50\~000 грн. була відшкодована позивачу страховою компанією. Отже залишок не відшкодованої матеріальної шкоди складає 54\~285 грн. 77 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення матеріальної шкоди в розмірі 54\~285 грн. 77 коп. з відповідача на користь позивача. У своєму позові позивач також просить суд стягнути з відповідача індекс інфляції у розмірі 54\~651 грн. 83 коп. за період з лютого 2014 року по грудень 2016 року. Таку позовну вимогу позивач обґрунтовує тим, що відповідач своєчасно не відшкодував заподіяну шкоду і посилається на норми ст.625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України\~входить до розділу I «Загальні положення про зобов'язання» книги 5\~ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. За змістом цієї норми\~закону\~нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суд приходить до висновку, що до моменту ухвалення судом рішення у відповідача перед позивачем виникло лише загальне зобовязання про відшкодування шкоди, яке не було конкретизовано а ні розміром, а ні строками відшкодування. Матеріали справи не містять в собі доказів того, що відповідачу було відомо про конкретний розмір його грошового зобовязання перед позивачем, що відповідач будь-яким чином ухилявся від сплати такого зобовязання. За таких обставин, не можливо обчислити і строки прострочення такого зобовязання, а отже і обчислити індекс інфляції. Враховуючи викладене, в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції у розмірі 54\~651 грн. 83 коп. слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100\~000 грн. суд зазначає, що ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно зясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується. В обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди позивач посилається на те, що він тривалий час не міг вночі спокійно спати, був вимушений шукати гроші для ремонту автомобіля, що спричинило пригнічений стан позивача, розлад стосунків у родині позивача. Позивач втратив змогу на законний відпочинок, він і його близькі були вимушені користуватися громадським транспортом, внаслідок чого позивачеві довелося відкласти багато справ. Через втрату автомобіля позивач не міг виконувати офіційні ділові зустрічі, що спричинило зменшення його заробітку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.82 ЦПК України вимога про стягнення моральної шкоди не є загальновідомою, а тому підлягає доказуванню в загальному порядку. Суд приймає до уваги, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних страждань. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача. У відповідності до вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати, повязані з проведенням оцінки вартості відновлюваного ремонту у розмірі 600 грн. У відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 640 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору і судовий збір не оплачував. Всього з [PERSON] на користь [PERSON] суд стягує 54\~885 грн. 77 коп.

Outcome: partial