Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного Тернопільського районного управління юстиції, актовий запис №107. Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що у сторін спору відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не ведуть спільного господарства. Ухвалою судді від 29 липня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27 серпня 2020 року. Ухвалою суду від 27 серпня 2020 року вжито заходів щодо примирення подружжя та надано сторонам термін для примирення до 03 листопада 2020 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 11 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного Тернопільського районного управління юстиції, актовий запис №107. В шлюбі у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя в сторін не склалося, між ними припинилися подружні стосунки, та вони перестали вести спільне господарство. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. При цьому, судом вживалися заходи для примирення подружжя, однак вказані заходи результату не дали, оскільки після закінчення встановленого судом строку для примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved