Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. 04 березня 2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду по вищевказаній цивільній справі. В обґрунтування своєї заяви зазначив, що при укладенні договору № 002-28689-020914 від 02 вересня 2014 року на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів між Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» та [PERSON] в пункті 2.3 Договору було зазначено, що з підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосуванні до відносин, що виникли на підставі цього Договору. В пункті 2.6 Договору передбачено, що всі відносини сторін, що виникають за цим Договором і не врегульовані ним, регулюються відповідно до Правил та чинного законодавства України. В розділі 14 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у AT «Дельта Банк», з якими безпосередньо був ознайомлений Позивач, визначено, що Клієнт та Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» погодились внести до цих Правилі застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст. 12 Закону України «Про третейські суди», згідно з умовами якої, судовий захист прав та законних інтересів, сторін мають вирішуватися постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». Також представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» зазначив, що даний спір, що виник між сторонами, не відноситься до жодної категорії справ, що визначені в ст.6 ЗУ «Про третейські суди», а саме які не підлягають розгляду в третейських судах, тому і просить суд залишити без розгляду позовну заяву, оскільки в суді загальної юрисдикції вона розглядатися не може. Позивач [PERSON] проти задоволення клопотання заперечував. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позов стосується захисту прав споживачів, а тому він не може розглядатися третейським судом, оскільки це прямо суперечить нормам діючого законодавства України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді. Відповідно до п. 1 ст. 17. ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Згідно з п.14 ст.6 закону «Про третейські суди» третейські суди можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір, який на думку позивача полягає у захисті його законних прав як споживача. Суд, дослідивши обставини справи погоджується, з позицією позивача, та вважає, що ті правовідносини, що виникли між сторонами на момент розгляду справи, слід відносити до категорії справ «про захист справ споживачів» і тому справа не може бути розглянута третейським судом, оскільки це грубо порушує норми діючого законодавства. Аналогічна позиція викладена Постановою пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, де згідно у п.3 Постанови від 30.03.2012 р. №5, зазначено, що за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд мав враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 закону України «Про третейські суди» про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту б частини першої статті 207 ЦПК є неприпустимим. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вона суперечить нормам діючого законодавства та грубо порушує права позивача по справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed