Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми та відшкодування моральної шкоди. 16.07.2019 року за результатами розгляду вказаної справи судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову [PERSON] , визнано дії Акціонерного товариства «Акцент-Банк» щодо нерозблокування банківського рахунку № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ), відкритого на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), неправомірними; зобов`язано Акціонерне товариство «Акцент-Банк» усунути [PERSON] перешкоди у використанні грошових коштів на банківському рахунку № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ), відкритому на його ім`я, шляхом розблокування рахунку та відновлення видаткових операцій по ньому; у задоволенні решти вимог [PERSON] відмовлено; стягнуто з АТ «Акцент-Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. 02.08.2019 року на адресу суду від представника позивача Калініна С. К . надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що судом при ухваленні рішення не в повному обсязі було вирішено питання про розподіл судових витрат та ним у судовому засіданні 16.07.2019 року було зроблено заяву про надання ним доказів на підтвердження розміру судових витрат позивача протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по справі. Представник позивача зазначив, що подати вказану заяву у п`ятиденний строк він не мав можливості, оскільки він та позивач не були присутні під час проголошення рішення та дізналися про нього лише 22.07.2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. До суду з цією заявою він звернувся 24.07.2019 року. У зв`язку з чим просив суд поновити йому строк на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат. В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що ним, як адвокатом, надавалася позивачеві правова допомога під час розгляду цієї справи, вартість котрої становить 5000,00 грн. та була повністю оплачена позивачем. Також представник позивача зазначив, що позивачем сплачувався судовий збір у розмірі 704,80 грн. за розгляд цієї справи. У зв`язку з викладеним, представник позивача просив суд ухвалити додаткове рішення, котрим стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. за оплату послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги та судовий збір у розмірі 704,80 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В судовому засіданні 16.07.2019 року представником позивача адвокатом Калініним С.К. було заявлено про надання ним доказів на підтвердження розміру судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення. Як зазначив представник позивача, останній не був присутній під час оголошення судового рішення та ознайомився з його змістом у Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.07.2019 року. До суду з цією заявою представник позивача звернувся 24.07.2019 року, тобто в межах п`ятиденного строку з дня ознайомлення з текстом рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. З огляду на зазначене, суд вважає, що представником позивача було пропущено строк на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат з поважних причин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним поновити представникові позивача вказаний строк. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем надано належні та допустимі докази того, що витрати на підготовку позовної заяви позивачем дійсно були здійснені, надано розрахунок вказаних витрат та платіжний документ про оплату позивачем правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 7-15,119). За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача АТ «Акцент-Банк» на користь позивача на відшкодування витрат на правову допомогу 5000,00 грн. Суд вважає, що судовий збір у розмірі 704,80 грн., сплачений позивачем, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору відповідно до ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимоги щодо захисту його порушених прав споживача. Однак позивачем також заявлялася вимога про відшкодування йому моральної шкоди, за яку позивачем не сплачувався судовий збір. У зв`язку з цим, ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2018 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Позивач усунув недоліки та надав суду докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Як видно із рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2019 року суд задовольнив позовні вимоги [PERSON] частково, визнав дії Акціонерного товариства «Акцент-Банк» щодо нерозблокування банківського рахунку № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ), відкритого на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), неправомірними; зобов`язав Акціонерне товариство «Акцент-Банк» усунути [PERSON] перешкоди у використанні грошових коштів на банківському рахунку № [NUMBER] (картковий рахунок № [NUMBER] ), відкритому на його ім`я, шляхом розблокування рахунку та відновлення видаткових операцій по ньому; у задоволенні решти вимог [PERSON] відмовив; стягнув з АТ «Акцент-Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про відмову позивачеві у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved