Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 листопада 2016 року Тернопільським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області, актовий запис 2021, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], Тернопільського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області, третя особа [PERSON] у Тернопільській області про визнання цього ж шлюбу недійсним. Заявлені вимоги за первісним позовом [PERSON] мотивує тим, що сімейне життя не склалося з причини різних характерів та переконань, сторони спору не проживають сім'єю, не ведуть спільного господарства, не повязані сімейним побутом, а тому, оскільки шлюб з відповідачем носить виключно формальний характер, позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно. Позивач за зустрічним позовом просить суд визнати цей шлюбу недійсним, оскільки [PERSON] не виявляв бажання та наміру укладати спірний шлюб, а реєстрація шлюбу відбулася, оскільки паспортом [PERSON] скористався гр.. [PERSON], котрий протиправно заволодів документом паспортом громадянина України, вклеїв до паспорта власне фото, з наступним використанням цього документа в органах РАЦС. [PERSON] зустрічний позов визнала в повному обсязі, а в останнє судове засідання направила клопотання про розгляд справи за власної відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в зустрічній позовній заяві просить суд розглядати справу за власної відсутності. Представники Тернопільського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області в судовому засіданні просили суд розглянути справу за їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча наледжним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: Тернопільським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області 03 листопада 2016 року було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON], актовий запис 2021 Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Разом з тим в судовому засіданні було встановлено, що у дійсності спірний шлюб від імені [PERSON], було зареєстровано гр. [PERSON], котрий будучи знайомим з відповідачем за первісним позовом, обманом заволодів його документом - паспортом громадянина України серії МВ №652432 виданим 25.05.2001 року, вклеїв до паспорта власне фото, з наступним використанням цього документа в органах РАЦС. Пленум Верховного Суду України в абзаці четвертому п.11 постанови №14 від 18.11.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» наголошує, що якщо сторона визнала обставини, якими інша сторона обґрунтовує вимоги, ці обставини взагалі не потребують доказування Вищезазначена обставина фактичного укладання шлюбу не з [PERSON], а [PERSON]М, визнана позивачкою за первісним позовом в судовому засіданні, а тому в силу ст. 82 ЦПК України, не потребує доказування. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. (ч.1 ст. 40 СК України). Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що матеріалами справи доведено, що шлюбу сторін спору слід визнати недійсним за ознакою відсутності волевиявлення [PERSON], котрий згоди на одруження з [PERSON] не надавав, а тому зустрічний позов підлягає до задоволення. Водночас задоволення зустрічного позову автоматично зумовлює відхилення первісного, оскільки недійний шлюб не підлягає до розірвання.

Outcome: approved