Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ « Агрома» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 4\~081\~339, 00 грн. та судових витрат в розмірі 61\~220,09 грн. В судовому засіданні представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом : накладення арешту на грошові кошти відповідача, що обліковуються на рахунку, відкритому в АТ « УкрСиббанк», в межах ціни позову та сплаченого судового збору; заборони відчуження частки відповідача у статутному капіталі товариств: ТОВ « Агромат»,ТОВ « Олія Печеніг», ТОВ « Агрома» та заборони відчуження рухомого і нерухомого майна, що належить йому на підставі приватної власності. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що відповідач може намагатися відчужити все належне йому майно за фіктивними правочинами та вчинити всі інші можливі дії аби унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. З метою попередження можливого невиконання рішення суду та враховуючи ті обставини, що позивачу потрібна спірна грошова сума для продовження ведення господарської діяльності, виплати заробітної плати та розрахунків з кредиторами, представник позивача прохає суд заяву задовольнити. Відповідно до\~ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. На підставі п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому суд має право накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів (п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»). Відповідно до розяснень Верховного Суду України, які містяться в п.4 Постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд, враховуючи наявність спору між сторонами та співмірність виду забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, беручи до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідним заяву задовольнити частково.

Outcome: partial