Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2011 року по 15.04.2014 року. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Вкакзує, що відповідач не дає йому зустрічатися з дитиною. Просить суд: зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та у вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; визначити такі місце, час та способи його участі у спілкуванні з дитиною та її вихованні: щотижневі систематичні побачення з сином [PERSON] за місцем проживання позивача в с. Кулажинці Гребінківського району Полтавської області, в пятницю та суботу з 08.00 год. до 20.00 год., з правом залишати його на ніч з пятниці на суботу; періодичні побачення та можливість спільного відпочинку з сином [PERSON] в день його народження - 10 січня, з 12.00 год. до 16.00 годин. необмежене спілкування з сином [PERSON], [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; Зобовязати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі з сином, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин, а у разі зміни нею місця проживання спільної дитини заздалегідь письмово про це повідомити; Стягнути з відповідача на його користь суму сплачених судових витрат. Позивач та його представник у судове засідання не зявились надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила. Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України - в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи: служби у справах дітей Гребінківської РДА в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON], перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 серпня 2011 року по 15 квітня 2014 року, у шлюбі мають спільного сина [PERSON], [INFO] згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 24.03.2014 року №528/1933/13-ц (а.с.9). В добровільному порядку не було досягнуто згоди стосовно участі позивача у спілкуванні з дитиною. [PERSON] звернувся з заявою до органу опіки та піклування у захисті сімейних справ та інтересів, де і отримав дозвіл на спілкування з своєю дитиною, згідно копії витягу із рішення в додатках (а.с.11). Але встановлений комісією з питань захисту прав дітей такий режим спілкування з сином у вигляді одного разу на тиждень з 10 години до 19 години, без встановлення визначеного дня є не конкретним і не забезпечує право позивача на безперешкодну участь у вихованні дитини та особисте спілкування з нею. Окрім того [PERSON] має сприятливі умови для проживання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов моєї сімї (а.с.6). Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача з дитиною спричинить шкоду сину [PERSON] судом не знайдено. Створення перешкод відповідача спілкуванню сина з його батьком порушує не тільки права батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст.157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право та особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також відповідно до ст.ст.11,15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Outcome: approved