Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка аргументує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яку позивачка має намір прийняти як спадкоємець за заповітом. Протягом шести місяців позивачка до нотаріальної контори не зверталась, оскільки не була обізнана про наявність складеного заповіту на її ім`я, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлого через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити (а.с.18). Представник Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області до суду не з`явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував (а.с. 19). Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 259 (а.с. 6), після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яку має намір успадкувати позивачка [PERSON] як спадкоємець за заповітом (а.с. 8), однак, протягом шести місяців вона до Погребищенської державної нотаріальної контори не зверталася, оскільки їй не було відомо про наявність складеного заповіту на її ім`я, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з метою захисту своїх майнових прав. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини вказані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання зави про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак позовні вимоги позивачки слід задовольнити.

Outcome: approved