Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

В своєму позові [PERSON] посилається на те, що він є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] і його право власності зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно. [PERSON] з його згоди був зареєстрований в його будинку як член сім'ї - останній перебував в зареєстрованому шлюбі з донькою позивача. Вже більше трьох років [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації, однак в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Завідувачем Сокирянського районного сектору Державної міграційної служби йому відмовлено у знятті з реєстрації в будинку відповідачки та рекомендовано звернутися з позовом до суду. Посилаючись на ст.405 ч.2 ЦК України, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в належному йому житловому будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, а його уповноважений представник [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Дає згоду на заочний розгляд справи. Будучи у відповідності з вимогами ст.74 ч.5 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач повторно не з'явився на розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи доказів поважності його нез'явлення до суду не подав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Сокирянського районного сектора Державної міграційної служби УДМС України в Чернівецькій області в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, якою просить розглянути справу без його присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин та у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. З наявних у справі та досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА №400448 від 26.09.2004 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №225434 від 02.04.200135 року [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] Чернівецької області. З довідки, виданої виконкомом Романковецької сільської ради №1140 від 26.03.2014 року вбачається, що в вищезазначеному будинку в даний час зареєстровані донька позивача [PERSON], її бувший чоловік [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Рішенням Сокирянського районного суду від 13.11.2013 року по справі №2/722/663/13 підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, тобто на день подання до суду даного позову відповідач є бувшим членом сім'ї позивача. Із складеного депутатом Романковецької сільської ради Ваданюком В.В. та затвердженого сільським головою с.Романківці акту від 28.03.2014 року встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає вже більше трьох років. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У (надалі - Закон) реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.7 вищезазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, питання реєстрації місця проживання особи відносяться до категорії понять, які регулюються житловим законодавством. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутній в даному будинку більше трьох років. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом, тому позовні вимоги суд вважає обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. В позовній заяві позивач та в поданій до суду заяві представник позивача не наполягали на стягненні з відповідача понесених судових витрат, тому суд не вирішує питання про їх стягнення. На підставі ст. 405 ч.2 ЦК України та

Outcome: approved