Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи предявлений позов та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2001 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції міста Одеси, актовий запис №282 від 21 липня 2001 року. В теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, на підставі різних поглядів на сумісне життя позивач втратила до відповідача почуття кохання і поваги, шлюб носить формальний характер. У звязку із викладеними обставинами, позивач звернулась в суд з даним позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але від особи надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2001 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції міста Одеси, актовий запис №282 від 21 липня 2001 року. В період фактичних шлюбних відносин до реєстрації шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Спір з приводу місця проживання дитини відсутній. Втім позивач просить суд розірвати шлюб посилаючись на те, що на теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб носить формальний характер. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сімя є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обовязку перед батьками, дітьми та іншими членами сімї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. При цьому, згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що подальше сумісне життя подружжя та збереження сімї і шлюбу неможливе, суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача суму оплаченого судового збору у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved