Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітні дітей, стягнення аліментів звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Суду пояснила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Впродовж останніх років між ними з відповідачем почали виникати суперечки та непорозуміння, які призвели до того, що вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та бюджету, проживають окремо, втратили один до одного почуття любові. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працездатний, на утриманні інших осіб немає. Тому остаточно просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; визначити місце проживання неповнолітніх дітей з нею; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги повністю визнав не заперечив проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №054099 виданим 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 квітня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2010 року квітня місяця 16 числа зроблено відповідний актовий запис за №312. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №122364 виданим 14 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася 31 травня 2010 року в м.Рівне, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1434. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №146784 виданим 09 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився 03 серпня 2011 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №1954. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Від надання терміну для примирення представник позивача в судовому засіданні відмовився. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, та те, що протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сімя розпалась, а шлюб існує лише формально, перспектив для збереження сімї не вбачається, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки від відповідача не надійшло заперечень з приводу того, що після розірвання шлюбу їх неповнолітні діти будуть проживати з матірю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня - 1777 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання дітей, не приймає участі у їх утриманні та вихованні, а також те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду за позовну вимоги про розірвання шлюбу позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн. згідно квитанції №16 від 15 серпня 2017 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved