Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебувала справа за позовом представника позивача [PERSON] - [PERSON] до ТзОВ «ФК «Паріс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 31.03.2021 року вищезазначений позов був задоволений. Однак, питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, судом не вирішувалося. У свою чергу, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що до виходу суду до нарадчої кімнати, ним, відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, було подано заяву, де було зазначено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, буде надано суду розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи. У поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просить суд стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 4 300 гривень, про що подав відповідні документи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 31.03.2021 року заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду позов представника позивача [PERSON] до ТзОВ «ФК «Паріс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про визначення виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено. Із акту виконаних робіт від 02.04.2021 року, Звіту про виконання умов договору від 05.12.2020 року, Переліку та визначення оплати за надані послуги, Прибуткового касового ордеру №02-04/01 від 02.04.2021 року і квитанції до прибуткового касового ордера №02-04/01 від 02.04.2021 року вбачається, що [PERSON] сплатила [PERSON] суму за надання правничої допомоги у розмірі 4 300 гривень. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч.6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу між сторонами. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. Також суд враховує малозначність справи, та розгляд її в спрощеному позовному провадженні з викликом осіб. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 4 300 грн.

Outcome: approved