Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

В провадженні суду перебувала справа № 752/18791/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В червні 2021 року представник відповідача за первісним позовом [PERSON] - адвокат Куриленко Р.М. звернулась до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, яким просила стягнути із позивача [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що 10.06.2021 року судом у справі було ухвалено судове рішення. В судовому засіданні стороною відповідача до судових дебатів було заявлено про наявність витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на викладене, а також в порядку ст. 270 ЦПК України, сторона відповідача вважає, що наявні підстави для ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення цих витрат із позивача на користь відповідача за первісним позовом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у справі слід ухвалити додаткове рішення в частині розподілу судових витрат, пов`язаних із отриманням відповідачем правничої допомоги за наступних підстав. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.06.2021 року, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про поділ майна подружжя, було відмовлено. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, було відмовлено.Судовий збір було залишено за [PERSON] за подачу первісного позову по фактично понесеному. Судовий збір було залишено за [PERSON] за подачу зустрічного позову по фактично понесеному. В ході розгляду справи стороною відповідача за первісним позовом було заявлено суду про надання доказів на підтвердження отримання правової допомоги після ухвалення у справі судового рішення, а також впродовж встановленого законом строк такі документи були подані суду, а відтак, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення в цій частині. Із матеріалів справи вбачається, що в задоволенні первісного позову було відмовлено, та вирішено питання щодо розподілу між сторонами судового збору, однак, питання щодо стягнення із позивача за первісним позовом на користь відповідача [PERSON] витрат пов`язаних із отриманням правової допомоги, судом вирішено не було. Представником відповідача [PERSON] за первісним позовом на підтвердження витрат на професійну допомогу було надано суду договір про надання професійної правничої допомоги № 9 від 02.02.2018 року, укладений між АБ «Куриленко» та [PERSON] , додаткову угоду № 1 до вказаного договору від 02.02.2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг за вказаними договорами від 10.06.2021 року, відповідно до якого вартість послуг склала суму в розмірі 13000,00 грн. Однак, суд звертає увагу на те, що згідно положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Слід звернути увагу на те, що стороною відповідача за первісним позовом дійсно надано суду докази на підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом, однак, доказів на підтвердження факту оплати наданої правової допомоги (чеки, квитанції, платіжні доручення), - в сумі 13000,00 грн., матеріали справи не містять, та стороною відповідача за первісним позовом суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що у справі відсутні достатні, в розумінні ст.ст. 77,78 ЦПК України, докази на підтвердження факту оплати наданої правової допомоги в пред`явленому до стягненні розмірі, суд дійшов висновку про недоведеність заявленої вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити, ухваливши в цій частині додаткове рішення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed