Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до [PERSON], треті особи: [PERSON], Державна інспекція сільського господарства в Київській області про зобов'язання знести паркан та зобов'язання відновити суміжні межі земельної ділянки Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що Відповідач [PERSON] використовує земельну ділянку громадської та житлової забудови за адресою [ADDRESS] згідно Державного акту про право власності земельної ділянки серії ЯИ № 207418 від 01.12.2009року площею 0,09 га. У порушення норм земельного законодавства п.п. І, Д ст. 211 ЗК України і Генерального плану с. Ходосівка [PERSON] самовільно відхилилась від проектів землеустрою і встановила новий паркан не землях загального користування (дорога), що в свою чергу перешкоджає користуватися громадян дорогою, а також перешкоджає проїзду до земельної ділянки третьої особи [PERSON] [ADDRESS], який користується зазначеною земельною ділянкою згідно до Державного акту на право власності серія ЯБ № 309105 від 21.01.2006року. Ходосівська сільська рада неодноразово письмово попереджувала відповідача про необхідність усунення перешкод і встановлені паркана згідно плану земельної ділянки і Генерального плану с.Ходосівка від 16.05.2008року № 108,16.05.2008року № 108; 17.10.2008р. № 275; 28.11.2008р. № 327. Однак [PERSON] паркан згідно Генерального плану села Ходосівка не встановила. За заявою третьої особи до Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київської області, щодо необхідності дотримання вимог земельного законодавства відповідачем [PERSON] при використанні земельної ділянки [ADDRESS], - Держземінспекція попередила відповідача і видала припис про усунення виявленого порушення за № п 14/67 від 28.05.2009 року Відповідач [PERSON] - припис Держземінспекціїї не виконала. 10 листопада 2010 року, на замовлення третьої особи, комісія у складі представника ТОВ «Київського регіонального інституту земельної реформи», голови земельної комісії та землевпорядника сільської ради с.Ходосівка, провели відновлення на місцевості меж проїзду До земельної ділянки [PERSON], яка розташована [ADDRESS] Були зроблені відповідні акти від 10.11.201 Ороку «Про відновлення в натурі та передачу на зберігання межових знаків проїзду до земельної ділянки [PERSON]», «Обстеження земельної ділянки [PERSON]», а також зроблена «Схема відновлених меж проїзду до земельної ділянки [PERSON]», де вказано, що [PERSON] порушила межі своєї земельної ділянки, встановивши паркан на дорогу загального користування. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку відмовились встановити свій паркан згідно Генерального плану с. Ходосівка, Схеми відновлених меж проїзду, Плану меж земельної ділянки [PERSON] 04.07.2012року відповідач [PERSON], написала голові Ходосівської сільської ради «Розписку» про зобов'язання перенести свій паркан, та встановити в межах Державного акту та згідно з координатами Генерального плану с.Ходосівка у жовтні-листопаді 2012 року. Зазначене зобов'язання відповідач [PERSON] не виконала. Тому позивач з врахуванням уточнених позовних вимог просив визнати, що [PERSON], самовільно зайняла земельну ділянку розміром 69 кв.м та 28 кв.м по вул. Луговій в с. Ходосівка, яка є землями загального користування Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. 3обовязати [PERSON] знести паркан, що розташований на землях загального користування Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області по вул. Лугова в с. Ходосівка та який проходить по межам, відповідно до висновку судового експерта № 9130/13-41 від 31.03.2014 р., і позначений точками 24-25-26-27-28-7-6-23-24 та точками 24-6-5-4-3-2-17-18-19-20-21-22-23-24 та який не відповідає межам В-Г та Б-В, згідно до плану меж земельної ділянки, які передбачені виданим на її ім'я Державним актом про право власності земельної ділянки ЯИ № 207418 від 01.12.2009 року і кадастровому № 3222487001:01:008:0193 [ADDRESS]. Зобовязати [PERSON] відновити суміжні межі земельної ділянки [ADDRESS] та земельної ділянки загального користування по вулиці Лугова в с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, шляхом відновлення межових знаків, які були винесені в натурі відповідно до меж В-Г та Б-В, згідно плану меж земельної ділянки, які зазначені в Державному акті про право власності земельної ділянки ЯИ № 207418 від 01.12.2009 року, кадастровий № 3222487001:01:008:0193, а також які передбачені Генеральним планом місця розташування проїзду по вул. Луговій в с. Ходосівка. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідач проти позову не заперечувала, просила спір вирішити відповідно до вимог закону. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Третя особа Державна інспекція сільського господарства в Київській області про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов пілягає до задоволення частково за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»і роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість. Як встановлено у судовому засіданні, Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 207418 [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 3222487001:01:008:0193, площею 0,0947 га на підставі рішення 24 сесії 5 скликання № 592 Ходосівської сільської ради від 10 червня 2009 року. Фактичні межі земельної ділянки [PERSON] в натурі (на місцевості) закріплені парканом. Згідно листа Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області від 29.05.2009 р. вбачається що Держземінспекцієб у Київській обасті з виїздом на місце встановлено, що гр.. [PERSON] використовує земельну ділянку громадської та житлової забудови за адресою [ADDRESS] орієнтовною площею 0,09 га під розміщення житлового будинку та господарських споруд без наявності правовстановлюючих документів, що є порушенням ст.ст. 125, 126 ЗК України. Для усунення виявленого порушення гр. [PERSON] видано припис № П14/67 від 28.05.2009 про усунення вищезазначеного порушення. Відповідно акту обстеження земельної ділянки від 10 листопада 2010 року складеного представниками Ходосівської сільської ради встановлено що представниками ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи» провели відновлення на місцевості меж проїзду до земельної ділянки гр. [PERSON], яка розташована [ADDRESS]. зазначені межі на місцевості проходять згідно з Державним актом земельної ділянки 207418 від 01 грудня 2009 року, гр.. [PERSON] що межують з вказаним проїздом. Винесені межі знаходяться за парканом гр.. [PERSON] Згідно з висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 31.03.2014 р. № 9130/13-141, на виконання ухвали суду встановлено, що встановлений паркан, що розташований [ADDRESS] не відповідає межам вказаним в державному акті на право власності земельної ділянки (серія ЯИ № 207418 від 01.12.2009 року). Невідповідність описано в дослідницькій частині висновку та зображено в додатку № 1 до висновку. Встановлений паркан, [ADDRESS] знаходиться на землях Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відстань від межі земельної ділянки згідно державного акту на право власності, виданого [PERSON] до встановленого паркану зазначена в дослідницькій частині висновку та зображена в додатку № 1 до висновку. В дослідницькій частині даного висновку зазначено, що станом на час обстеження в натурі (на місцевості) фактичні межі земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі державного акту серії ЯИ № 207418 від 01.12.2009, та встановлений паркан не відповідають координатам, що зазначені в кадастровому плані цієї земельної ділянки, а саме: Земельна ділянка збільшена за рахунок земель загального користування (вулиці Лугової), яка згідно опису меж в державному акті ( В-Г - землі загального користування, вул. Лугова) на 69 кв.м., яка зображена в додатку № 1 до висновку голубим кольором та позначена точками 24-25- 26-27-28-7-6-23-24 (S1=69 кв.м.); Земельна ділянка збільшена за рахунок земель загального користування, яка згідно опису меж в державному акті (Б-В - землі загального користування) на 28 кв.м., яка зображена в додатку № 1 до висновку зеленим кольором та позначена точками 24-6-5-4-3-2-17-18-19-20-21-22- 23-24 (S2=28 кв.м.); Встановлений паркан, що належить [PERSON] розташований на землях Ходосівської сільської ради, в тому числі і по вул. Лугова, яка згідно «Викопіювання із генерального плану місцерозташування проїзд) до земельних ділянок в с. Ходосівка по вул. Луговій» ( а.с.79,82,84 та мал. №2) відноситься до земель загального користування, яка зображена в додатку № 1 до висновку голубим кольором та позначена точками 24-25- 26-27-28-7-6-23-24 (S1=69 кв.м.), та зображена в додатку № 1 до висновку зеленим кольором, позначена точками 24-6-5-4-3-2-17-18-19-20-21-22-23- 24 (S2=28 кв.м.); Встановлений паркан розташований на землях Ходосівської сільської ради та знаходиться від межі земельної ділянки [PERSON] на відстані: точка « 6» - 0,22 м; точка « 5» - 0,45 м; точка « 4» - 0,54 «м»; точка « 3» - 0,92 м; точка « 16» - 0,41 м. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до вимог ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що встановлений паркан, що належить [PERSON] розташований на землях Ходосівської сільської ради, в тому числі і по вул. Лугова, яка згідно «Викопіювання із генерального плану місцерозташування проїзд) до земельних ділянок в с. Ходосівка по вул. Луговій» відноситься до земель загального користування, а отже даний паркан не відповідає координатам, що зазначені в кадастровому плані земельної ділянки яка належить [PERSON] Тому вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача знести паркан, що розташований на землях загального користування Ходосівської сільської ради та зобов'язання відповідача відновити суміжні межі земельної ділянки, шляхом відновлення межових знаків які були винесені в натурі підлягають до задоволення. В частині вимог щодо визнання того, що відповідач самовільно зайняла земельну ділянку розміром 69 кв.м. та 28 кв.м. суд відмовляє оскільки, даний спосіб захисту прав позивача не визначений ст. 16 ЦК України та Главою 29 «Захист права власності» ЦК України, а також ст. 152 Земельного кодексу України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково. Враховуючи наведені обставини та

Outcome: dismissed