Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 21 липня 2001 року по 17 вересня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Проте, з часу розірвання шлюбу, з 2007 року і по цей час [PERSON] не зустрічався з синами. [PERSON] не надає жодної матеріальної допомоги на утримання малолітніх синів, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, взагалі не спілкується з дітьми. Крім цього, починаючи з серпня 2014 року [PERSON] не сплачує аліменти на утримання синів у розмірі 300 гривень. [PERSON] вживала заходів для того, щоб відповідач добровільно сплачував аліменти. Зокрема, зверталась до виконавчого комітету Рогозівської сільської ради, але отримати аліменти не змогла, внаслідок ухилення відповідача від їх сплати. Тому [PERSON], з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON], а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів у розмірі 35% частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25 березня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував про позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] Проте, заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачем. Так, просив суд стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень. Представники третіх осіб [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 21 липня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 вересня 2007 року. За період перебування у шлюбі у них народилося двоє синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8) та копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Рогозівською сільською радою від 13 серпня 2015 року №578 (а.с.9). Відповідач проживає окремо від них. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається зі змісту довідок №57,58 від 16 березня 2015 року, наданої директором Рогозівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, в якій навчається [PERSON], учень 4-го класу, та [PERSON], учень 6-го класу, батько [PERSON] жодного разу не з'являвся до школи з 2009 року. Всю відповідальність за участь дітей у позакласному житті, а також матеріальну і моральну відповідальність несе мати [PERSON] (а.с.11,12). Актом обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] встановлено, що діти проживають разом з матір'ю [PERSON], діти забезпечені місцем для відпочинку та роботи над домашніми завданнями. Мати сприяє тому, щоб діти відвідували школу, шкільні гуртки, дбає про їх фізичний та духовний розвиток (а.с.13). Відповідно до розпорядження Бориспільської РДА №123 від 25 березня 2015 року [PERSON] був встановлений порядок зустрічей з малолітніми синами (а.с.14). Однак, з листа Бориспільської РДА №489 від 22 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] з моменту встановлення порядку зустрічей не виконує розпорядження Бориспільської РДА. З метою з'ясування обставин, які склалися, його декілька разів було запрошено на бесіду до служби у справах дітей та сім'ї. Жодного разу до служби [PERSON] не з'явився та в телефонному режимі повідомив, що не бажає спілкуватися з дітьми та відмовляється від своїх батьківських обов'язків (а.с.15). Крім того, у відповідності до висновку органу опіки і піклування Бориспільської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх синів від 01 грудня 2015 року, встановлено, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, самоусунувся від утримання та виховання дітей, не піклується про їх здоров'я, не цікавиться їх навчанням та дозвіллям. Тому, орган опіки та піклування Бориспільської РДА вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.57-58). Оскільки, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку по виховання малолітніх синів та враховуючи те, що [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, тому суд приходиться до висновку, що його належить позбавити батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 та ч.1 ст.182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, спосіб сплати аліментів залежить від того, чи має платник аліментів постійний або нерегулярний, мінливий дохід. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітніх синів. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на їх утримання. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання [PERSON] та [PERSON] Проте, водночас суд враховує ту обставину, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи довічно, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 08 листопада 2011 року (а.с.50). Інші діти, непрацездатні дружина та батьки на його утриманні не перебувають. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч цьому, позивач не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона зверталася до відповідача з вимогою про сплату аліментів на утримання синів, а [PERSON] ухилявся від їх сплати. Вказівка позивача на те, що вона зверталась з заявою до виконавчого комітету Рогозівської сільської ради з проханням посприяти їй у вирішенні питання щодо одержання від [PERSON] аліментів, суд не бере до уваги, оскільки відповідних заяв не було надано для дослідження судом. Крім цього, вказані обставини не свідчать про те, що [PERSON] зверталась саме до [PERSON] з проханням сплачувати аліменти, а останній ухилявся від їх сплати. Довідка Київської обласної дирекції поштового зв'язку №12-797 від 10 листопада 2014 року, згідно з якою за період з 01 травня 2015 року по 30 жовтня 2015 року поштові перекази за адресою місця проживання [PERSON] не надходили. Також не є тим належним доказом, який підтверджує, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів. У зв'язку з вказаним, аліменти, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх синів мають стягуватись, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Крім цього, розмір аліментів, які належить щомісячно стягувати з [PERSON] на утримання синів повинен становити 1/3 частину доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання синів та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. Судом не встановлено підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень, як про це просив відповідач у своїх запереченнях проти позову. Оскільки, встановлено, що [PERSON] працює на посаді сторожа на підприємстві ПАТ «Київобленерго», його середньомісячна заробітна плата складає 1541 гривень 89 копійок (а.с.51) З огляду на це, [PERSON] має регулярний дохід, в такому випадку підстави для стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі відсутні. Згідно з ч.1 та ч.3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.26), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок. Водночас при пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір за позовні вимоги щодо стягнення аліментів, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за дану позовну вимогу. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial