Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В позові вказано, що 22 листопада 2014 року сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітню\~ дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, яка на теперішній час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На теперішній час сторони сумісно не проживають та не ведуть спільного господарства, відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання сина, у звязку з чим позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та кошти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у тому ж розмірі. Позивачка у судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач також у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, жодних заперечень та доказів на їх обґрунтування суду не надавав. Підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до положень ст.169 ЦПК України, суд не вбачає. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати\~ дитину\~ до\~ досягнення\~ нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначені розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків…, інші обставини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні,\~ 22 листопада 2014 року сторонами\~ було укладено шлюб, що підтверджено\~ свідоцтвом про шлюб, копія якого є у справі (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія свідоцтва також є у справі (а.с.7). Факт перебування дитини на утримані матері відповідачем не оспорюється, підтверджений довідкою про склад сім`ї Дніпрорудненської міської ради (а.с.9). Позивачка перебуває на обліку в Дніпрорудненському відділі соцзахисту Василівської РДА (а.с.11), не працює та отримує допомогу при народженні дитини від держави, що підтверджено довідкою. Відповідач на теперішній час працює, має постійний заробіток, що підтверджено довідкою з місця його роботи (а.с.10). Відомостей про наявність інших утриманців у відповідача суду не надано. Таким чином, оскільки відповідач є батьком дитини, він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина, який перебуває на утриманні позивачки, а тому позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню. Виходячи зі змісту ч. 1,2,4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ст.84 ч.1, ч.2 СК України передбачає право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності, та право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 цієї ж статті право на утримання дружини, з якою проживає дитина має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи зі змісту ч. 1,2,4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Ст.84 ч.1, ч.2 СК України передбачає право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності, та право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 цієї ж статті право на утримання дружини, з якою проживає дитина має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач має постійну роботу та розмір його заробітку є значно вищим від прожиткового мінімуму, встановленого на теперішній час законодавством України, він може надавати кошти на утримання своєї дружини, яка утримує та виховує їх сина. Тому позов в частині стягнення коштів на утримання позивачки з відповідача до досягнення дитиною трирічного віку також підлягає задоволенню. Судові витрати, суд відносить на рахунок відповідача.

Outcome: approved