Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

В серпні 2016 року МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 грудня 2013 року о 16 годині 05 хвилин [PERSON], рухався в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях, керуючи транспортним засобом марки «Chery Amulet», номерний знак [NUMBER], будучи не уважним під час зміни напряму руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Escort», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку в бік м. Харків. На дату дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому позивач виплатив власнику автомобіля марки «Ford Escort», номерний знак [NUMBER], [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 11530 гривень 29 копійок. Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги, яке [PERSON] мав до [PERSON]Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування позивачу витрат на виплату страхового відшкодування. Тому МТСБУ просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі понесених витрат на виплату страхового відшкодування у розмірі 11530 гривень 29 копійок, а також витрати на оплату послуг аварійного комісара 1130 гривень. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася. Направила до суду заяву, в якій зазначила, що предявлений позов підтримує, просить суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області [PERSON] за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Шевченка, буд.20-А, зареєстрованим не значиться (а.с.24). Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик у пресі в газеті «Час Київщини» №47 (239) від 02 грудня 2016 року (а.с.60-61). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Ford Escort», номерний знак [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність, повязана з експлуатацією даного автомобіля була застрахована ПрАТ «СК «Україна» з терміном дії з 03 червня 2013 року до 02 червня 2014 року. Вказана обставина підтверджується копією полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АС/2061180 (а.с.5). Як вбачається з постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2014 року, 16 грудня 2013 року о 16 годині 05 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Chery Amulet», номерний знак [NUMBER], під час руху будучи не уважним під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Escort», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку в бік м. Харків, чим порушив п.10,1 та п.2.3 б ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.8). Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу щодо визначення вартості матеріального збитку №8063 від 16 січня 2014 року (а.с.10-17) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «Ford Escort», номерний знак [NUMBER], завдано матеріальних збитків у розмірі 13836 гривень 35 копійок. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на Моторне (транспортне) страхове бюро покладається обовязок за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувати власнику транспортного засобу, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, шкоду, заподіяну іншим транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п.38.2 ст.38 цього Закону після сплати страхового відшкодування Моторне (транспортне) страхове бюро має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, винного у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Встановлено, що [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому МТСБУ виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 11530 гривень 29 копійок, що підтверджується наказом МТСБУ №928 від 12 лютого 2014 року (а.с.7) та копією платіжного доручення №827 від 14 лютого 2014 року (а.с.6). Таким чином, до МТСБУ перейшло право вимоги (регресу) до відповідача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно відшкодував позивачу витрати на виплату страхового відшкодування. Зважаючи на вищезазначене, з відповідача на користь МТСБУ належить стягнути витрати, повязані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 11530 гривень 29 копійок. Крім цього, МТСБУ просить стягнути з [PERSON] витрати, понесені на послуги аварійного комісара, у розмірі 1130 гривень. За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що МТСБУ було сплачено грошові кошти за послуги аварійного комісара у зазначеному розмірі. Зважаючи на це, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 1130 гривень, належить відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З платіжного доручення №42227 від 31 березня 2016 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду МТСБУ сплатило судовий збір у розмірі 1378 гривень. Предявлений позов задоволений частково на 91% (11530,29 : 12660,29 ? 100%). Тому, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1253 гривень 98 копійок (1378 ? 91% : 100%). Крім цього, відповідно до ч.1 та п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи МТСБУ здійснило оплату публікації оголошення про виклик у судове засідання [PERSON] в газеті «Час Київщини». За дане оголошення позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 400 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №46287 від 18 листопада 2016 року (а.с.54). Тому вказані витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають стягненню з [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial