Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 травня 2008 року в розмірі 11074,57 гривень, судові витрати у справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 20 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до платіжного календарю. Однак відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та комісії у встановленні договором терміни, у звязку з цим станом на 31 серпня 2015 року сума заборгованості Відповідача складає 21154,85 гривень, де: 4864,29 гривень заборгованість за кредитом, 13390,56 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 11083,83 грн., яка була задоволена рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2012 року, різниця склала 10071,02 грн., а також суми фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та суми процентної складової штрафу у розмірі 503,55 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 11074,57 грн. які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, оскільки судом рекомендовано направлялись судові повістки на зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. В звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 20 травня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов договору, передбачених ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] кредит в розмірі 5000,00 гривень, а [PERSON], в свою чергу, зобовязався щомісячно сплачувати відсотки в розмірі 30,00 % річних за користування кредитом. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані його зобовязання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти в розмірі 5000,00 гривень. Однак [PERSON] в односторонньому порядку порушив вимоги як договору так і законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, з яким суд погоджується, оскільки він повністю узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи, станом на 31 серпня 2015 рік за [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 21154,85 гривень, де: 4864,29 гривень заборгованість за кредитом, 13390,56 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 11083,83 грн., яка була задоволена рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2012 року, різниця склала 10071,02 грн., а також суми фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та суми процентної складової штрафу у розмірі 503,55 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 11074,57 грн. які позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1218,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved