Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В серпні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції та 10 процентів річних від простроченої суми в загальному розмірі 494623,33 грн. На обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору позики від 7 червня 2012 р. він надав [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 240000 грн. [PERSON] зобов'язався повернути позику до 7 серпня 2012 р., однак ні у встановлений договором строк, ні пізніше, він борг не повернув. Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому відповідно до умов договору він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та десять процентів річних від простроченої суми. Представник позивача [PERSON] подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 7 червня 2012 р. між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено договір позики, предметом якого є надання позикодавцем у позику позичальнику грошових коштів в сумі 240000 грн. (а.с. 25-26). За умовами договору позики [PERSON] зобов'язався повернути позикодавцеві борг готівкою у строк до 7 серпня 2012 р., а в разі прострочення повернення позики - сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 процентів річних від простроченої суми. Факт одержання позичальником грошових коштів підтверджується власноручною розпискою [PERSON] від 7 червня 2012 р. (а.с. 27). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] своїх грошових зобов'язань у встановлений строк не виконав, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу розписки відповідача. У жовтні 2014 р. [PERSON] надсилав [PERSON] претензію щодо сплати боргу, проте останній вимогу кредитора проігнорував (а.с. 11-13). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За загальними правилами, встановленими ст. 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи, що позичальник [PERSON] не виконав договірне зобов'язання у встановлений строк, порушене право позикодавця [PERSON] підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення суми позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 10 процентів річних від простроченої суми. Сукупний індекс інфляції за період з серпня 2012 р. по червень 2015 р. становив 1,764, а отже сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції становить 7123346,62 грн. (240000х1,764). Станом на 27 липня 2015 р. [PERSON] прострочив повернення позики на 1084 днів. Десять процентів річних від простроченої суми за 1084 днів прострочення становить 71276,71 грн. (240000:100х10):365х1084) Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved