Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину та за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, які об`єднані в одне провадження ухвалою суду від 26.06.2017 року. Позивачка[PERSON] своєму позовіпро стягнення аліментів на повнолітню дитинузазначила, що відповідач є її рідним батьком. Батьки позивачки, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 26.08.1994 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблений актовий запис № 1221. В даний час шлюб розірвано. Від спільного життя батьки позивачки мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2014 року у справі № 334/4935/14-ц, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2014 року, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн. на кожну дитину. [INFO] позивачка [PERSON] досягла повноліття. 01 вересня 2015 року позивачка стала студенткою 1-го курсу денного відділення На\-ціонального медичного університету ім. Богомольця О. О . і по теперішній час продовжує навчання. За кожен семестр навчання позивачки в університеті її мати [PERSON] сплачує 14028,00 грн., за рік навчання 28056,00 грн. на підставі договору № 3742 від 17.08.2015 р. і квитанціями до нього. Окрім цього, позивачка проживає у гуртожитку, вартість проживання в якому протягом 2015-2016 років склала 5 500,00 грн., які також сплачуються матір`ю позивачки, [PERSON] Вартість залізничного проїздуіз Запоріжжя до Києва в двох напрямках один раз на місяць складає від 520,00 грн. до 730,00 грн., а на рік від 4 680,00 грн. до 6 570.00 грн., та в середньому витрати на проїзд до місця навчання і в зворотному напрямку складають 5 625,00грн. Отже, вартість навчання позивачки в Національному медичному університеті ім. Богомольця О.О., витрати на проживання і проїзд складають в середньому 39 181,00 грн., які несе лише мати позивачки, третя особа по справі, [PERSON] , яка працює, але її заробітної плати не вистачає на утримання себе та дітей. Половину цієї суми, 19 590,50 грн. повинен сплачувати батько позивачки, відповідач по справі, [PERSON] До того ж, позивачка зазначає що аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття були стягнуті судом в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до повноліття та відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України підлягали індексації відповідно до закону. За період з липня 2014 р. (дата ухвалення рішення суду про стягнення аліментів) по день звернення до суду із позовом індекс інфляції склав 167,8 %, отже розмір аліментів повинен бути визначений в розмірі 1 670.80 грн. на місяць. В подальшому, протягом судового розгляду, позивачка уточнила позовні вимоги в частини індексації розміру аліментів на неповнолітню дитину у зв`язку з тим, що за період часу з липня 2014 року по березень 2017 року індекс інфляції склав 181,8 %, а тому розмір аліментів збільшився з 1670,80 грн. до 1818,00 грн. Тому, позивачка просить суд стягнути з батька [PERSON] на її користь аліменти на її навчання у твердій грошовій сумі,яку вона уточнила протягом судового розгляду, в розмірі 3450,54грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 роківз індексацією відповідно до закону, які складаються з 1818,00 грн. індексованих аліментів, встановлених рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2014 року у справі, а також 1632,54 грн. на місяць, які є половиною вартості проживання і навчання в Національному медичному університеті ім. Богомольця О.О. та місячних витрат на проїзд. Позивачка [PERSON] в своєму позові про стягнення аліментів на утримання матерізазначила, що вона має двох дітей, сина [PERSON] і дочку [PERSON] , котрі надавали їй матеріальну допомогу, приблизно на суму 800 грн. в місяць кожний. Однак, з вересня 2014 року, її син - відповідач по справі перестав надавати їй таку допомогу по причині того, що він розлучився з дружиною і судовим рішенням з нього стягнуті аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей. Хоча, її син, [PERSON] займається підприємницькою діяльністю зареєстрований як Фізична особа підприємець, і його матеріальний дохід дозволяє сплачувати позивачці аліменти у розмірі 800 грн. на місяць. Позивачка [PERSON] зазначила, що вона є інвалідом 2-ї групи, пенсіонеркою за віком, проживає одна, часто хворіє, отримує маленьку пенсію у розмірі 1263,70 грн. на місяць, є непрацездатною і потребує сторонньої матеріальної допомоги від сина, а тому, просить суд стягнути з [PERSON] , аліменти на своє утримання в розмірі 800 грн. щомісячно довічно. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10. 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позивачка [PERSON] , її представник - адвокат Матохнюк А.А. та третя особа по справі - [PERSON] в судове засідання 27.09.2019 р. не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, просить розглянути справу без неї, на позові наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу за участі його представника- адвоката Бойка В.О., позов визнав частково, не заперечував надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно та матері [PERSON] ,в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, з урахуванням його фінансової можливості, враховуючи, що на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду він сплачує щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі - 1000 грн. Представник відповідача - адвокат Бойко В.О.в судовому засіданні просив позов задовольнити частково та просив суд стягнути на утримання повнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. та утримання матері [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 26.08.1994 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького міськвиконкому, актовий запис № 1221., в якому у них народилось двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] , позивачка по справі та син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/5167/14-ц від 14.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (том 1 а.с.7) Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2014 року у справі № 334/4935/14-ц, яке ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2014 року залишено без змін, з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та[PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця з урахуванням індексації відповідно до закону, але неменше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30.05.2014 р. і до досягнення дітьми повноліття (том 1 а.с.8-10). [INFO] позивачка [PERSON] досягла повноліття (а.с.5-6). 01.09.2015 року позивачка стала студенткою 1-го курсу денного відділення Національного медичного університету ім. Богомольця О.О.і по теперішній час продовжує навчання на Стоматологічному факультеті за контрактом. (том 1 а.с.11, 12, 42, 97, 224). Згідно договору №3742 від 17.08.2015 р. та квитанцій до нього, за кожен семестр навчання позивачки в університеті її мати, [PERSON] сплачує 14028,00 грн., тобто за навчальний рік, який складається з двох семестрів, сума навчання ставить 28056,00 грн., а за весь час навчання (5 років, 10 учбових семестрів) 140280 грн. (том 1 а.с.11,13,96). Протягом навчального року позивачка проживає в м. Києві у гуртожитку Національного медичного університету ім. Богомольця О. О ., вартість проживання в якому протягом 2015-2016 років склала 5 500,00 грн., протягом 2016-2017 навчального року склала 7040 грн., які також сплачуються матір`ю позивачки, [PERSON] (том 1 а.с.15,43,98). Третя особа по справі, мати позивачки - [PERSON] працює в Запорізькому державному медичному університеті лікарем ультразвукової діагностики, має регулярний дохід, однак їй самій складно, маючи середню заробітну плату в розмірі 3679,87-5766,08 грн. на місяць утримувати себе та дітей, одна з яких навчається.(том 1 а.с.14,98), Згідно Відомостей з державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. (том 1 а.с.223). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . (том 1 а.с. 101) Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним сином позивачки [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (том 2 а.с.8). Позивачка [PERSON] є пенсіонеркою за віком, інвалідом 2-ї групи, отримує мінімальну пенсію у розмірі 1263,70 грн. на місяць, проживає одна, є непрацездатною, має хронічні захворювання, тому вимушена постійно проходити медичні обстеження та купувати коштовні ліки (том 2 а.с. 9-23), потребує матеріальної допомоги від сина, яку вважає достатньою в розмірі 800 грн. щомісячно. Згідно наданих суду адвокатом відповідача Бойко О.В. документів, відповідач згідно довідок з ДПІ Дніпровського та Вознесенівського районів м. Запоріжжя ГУДФС в Запорізькій області, відповідач [PERSON] зареєстрований як суб`єкт господарської діяльностіз 17.04.2001 року, є фізичною особою-підприємцем та платником єдиного податку, за період часу з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року його валовий дохід склав 35517,00 грн., з 01.01.2015р.по 31.12.2015 р. - 32060,00 грн., з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. - 52710,00 грн., з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. - 29830,00 грн., 01.01.2018р. по 31.10.2018р. - 14240,00 грн., якими також підтверджена сплата відповідачем за період з 2014 по 2018 р. єдиного податку з фізичних осіб в сумі 24722,00 грн. та єдиного соціального внеску в сумі 9009,66 грн. (том 1 а.с.100,137, 200-202). Також, згідно наданих представником відповідача квитанцій, [PERSON] регулярно, починаючи з моменту набрання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей по теперішній час, щомісячно сплачує аліменти в розмірі 2000 грн. на утримання сина та дочки, не зважаючи на те, що з 2015 року його дочка, позивачка по справі досягла повноліття (том 1 а.с.102-136, 170-175, 203-208, том 3 а.с.30-33). Також, представником позивача надана для огляду суду заяву [PERSON] за нововиявленими обставинами у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя та стягнення коштів, за якою відкрито касаційне провадження за нововиявленими обставинами у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя та стягнення коштів, в якій зазначено, що [PERSON] в червні 2018 року за свої кошти здійснив ремонт будинку[ADDRESS] на суму 174 090,00 грн. (том 3 а.с. 5-13) Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] досягла 18 років та продовжує навчання, не працює та перебуває на утриманні матері - [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник Бойко В.О. в судовому засіданні позов визнали частково, та пояснили, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, з урахуванням його фінансової можливості, у зв`язку з чим, він весь час після досягнення його дочкою повноліття по теперішній час регулярно сплачує на її утримання щомісячно 1000 грн., що підтверджується наданими квитанціями про оплату. Тому, враховуючи розмір офіційних доходів відповідача, наявність у нього на утриманні неповнолітнього сина, на якого він регулярно сплачує 1000 грн. щомісячно, похилий вік та хворобливий стан здоров`я його матері, яка потребує матеріальної допомоги та просить стягнути з нього аліменти на своє утримання в сумі 800 грн. щомісячно і довічно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення навчання. Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Тобто, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності таких умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Позивачка [PERSON] по справі зазначила, що окрім відповідача, вона ще має дочку [PERSON] , яка добровільно надаєїй матеріальну допомогу в розмірі 800 грн, натомість відповідач припинив допомагати їй матеріально. Позивачка[PERSON] є пенсіонеркою, інвалідом 2-ї групи, непрацездатною, єдиним джерелом доходу у неї є пенсія у розмірі 1263,7 грн. (червень 2016 р.), якої не вистачає для забезпечення своїх мінімальних життєвих потреб, оскільки позивачка страждає на важкі захворювання та лікувально-профілактичні заходи потребують значних фінансових витрат. При цьому наявність у позивачки доходу у розмірі, що незначно перевищує прожитковий мінімум не може заперечувати факт її потреби в матеріальній допомозі. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховує обставини справи, що відповідач визнав позов матері, яка є пенсіонеркою, інвалідом, хворіє, потребує постійного лікування, тому приходить до висновку, що остання потребує утримання свого сина, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно на утримання матері довічно. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачі [PERSON] і [PERSON] згідно діючого законодавства звільнені від сплати судового збору, тому сума судового збору в розмірі 551,20 грн. повинна бути стягнута з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial