Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Погребищенський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про стягнення пені за несплату аліментів. Позов мотивовано тим, що позивачка з відповідачем є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.12.2019 з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ј частки від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач належним чином аліменти не сплачує та станом на 30.05.2020 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 7432,65 грн. З огляду на зазначене просить стягнути з [PERSON] пеню за несплату аліментів у розмір 13759,40 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги позову змінила, просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів у розмірі 3000 грн. Понесені нею витрати на правничу допомогу залишити за нею. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю та просив понесені ним витрати на правничу допомогу також залишити за ним. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, виходячи з наступного. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 16.12.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ј частки від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7-8). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах ВП №61199850, станом на 30.05.2020 заборгованість по аліментах [PERSON] становила 7432,65 грн. (а. с. 10). Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; -ч.1, ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України, згідно з якою у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, то у позивачки, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів, а тому змінені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved