Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

В позові йдеться про те, що16.11.2002 року виконкомом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб (актовий запис № 18). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], 23 квітня 2013 року, які проживають з позивачем та перебувають на повному утриманні останньої. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, а їй одній важко нести витрати на утримання неповнолітніх дітей. Посилаючись на дані обставини, [PERSON], просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно і до досягнення їх повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України з проханням провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме погодився на 1/3 частини, оскільки отримує заробітню платню, близького 4 000 грн., також зазначив що буде окремо надавати кошти дітям. Заслухавши думку відповідача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 16.11.2002 року між позивачем та відповідачем виконкомом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району укладено шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], 15 травня 2003 року та [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ФМ № 024152 від 16.11.2002 року (а.с.2.) та свідоцтвами про народження виданими від 26.05.2003 року серії 1-ФМ № 131682, від 08.05.2013 року І-ФМ № 251644 (а.с. 3,4) З довідки Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району від 29.03.2017 року № 592 вбачається, що [PERSON] має на утримані та вихованні двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). З виданої ПАТ «Українська Залізниця» Регіональної філії «Львівська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Ужгородська дирекція залізничних перевезень» від 21.04.2017 року № 30 довідки вбачається, що відповідач [PERSON], дійсно з 01.10.2010 року працює у виробничому структурному підрозділі «Ужгородська дирекція залізничних перевезень», займає посаду складач поїздів 3 розряду станції Ужгород. (а.с.18). Згідно зі\~ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, № 3\~\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач не надає жодної матеріальної допомоги позивачеві на утримання неповнолітніх, що стверджується доводами позивача та частковим визнанням позову відповідачем, суд задовольняє частково вимоги позивача про стягнення аліментів. Виходячи з принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати (640 грн. судового збору ч.1, пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI) відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial