Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В позовній заяві до суду позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS], загальною вартістю 95002 грн., після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO], вказуючи, що він являється спадкоємцем за заповітом. До Носівської державної нотаріальної контори в установлений законом строк він не звертався, так як фактично прийняв спадщину після смерті матері вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. Однак правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні через те, що за життя спадкодавця вони не виготовлялися, тому він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вимушений звернутися до суду з даним позовом. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на майно померлої. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця. Згідно копії заповіту від 08 серпня 1988 року [PERSON] все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала у власність сину [PERSON]. (а.с.9). Згідно довідки Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 215 від 05.08.2014 року, на день смерті [PERSON], яка померла [INFO] була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS]. Разом з нею були зареєстровані - син [PERSON], невістка [PERSON] та внук [PERSON] (а.с.11). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок в [ADDRESS], загальна вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 952002 грн. ( а.с.12-15). Як вбачається з відповіді Носівської районної державної нотаріальної контори від 15.08.2014 року на запит суду, Носівською районною державною нотаріальною конторою спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась ( а.с.28-31). Як вбачається з відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області на запит суду, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилася. ( а.с. 32). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але до суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за їх відсутності. Відповідач Територіальна громада с. Козари в особі Козарівської сільської ради Носівського району Чернігівської області свого представника в судове засідання не делегувала, але до суду надійшов лист про визнання позову та розгляд справи без участі представника відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але до суду надійшли заяви в яких вони не заперечують проти задоволення позову та просять справу розглядати за їх відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення представника позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При судовому розгляді встановлено, що [PERSON] за життя склала заповіт, яким все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала у власність сину [PERSON]. Тому суд робить висновок, що єдиним хто прийняв спадщину після смерті [PERSON] є її спадкоємець за заповітом [PERSON], тобто позивач по даній справі. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При судовому розгляді встановлено, що позивач після смерті своєї матері фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 4 статті 174 ЦПК України вказує, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, яке суд вважає таким, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, доцільним буде позов позивачів задовольнити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved