Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В серпні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 10855 грн. 45 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 006-04512-261110 від 26.11.2010 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за тілом кредиту в сумі 5322 грн. 15 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 2170 грн. 36 коп., заборгованість за відсотками в сумі 3362 грн. 94 коп. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач через оголошення, розміщене на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі «інформація про виклик до суду, ухвали про відкриття провадження та інше» від 02.09.2015 року в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до заяви позичальника № 006-04512-261110 від 26.11.2010 року (а.с. 3-4), яка разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг кредитного договору, [PERSON] отримала кредит у сумі 5000 грн. , із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № 006-04512-261110 від 26.11.2010 року, укладеного між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ ДельтаБанк та [PERSON] встановив, що станом на 12.06.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 10855 грн. 45 коп., з них 5322 грн. 15 коп. тіло кредиту, 2170 грн. 36 коп. прострочене тіло кредиту, 3362 грн. 94 коп. заборгованість по відсоткам (а.с. 2; 7). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved