Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В серпні 2014 року ПАТ „Державний ощадний банк України в особі його філії Одеське обласне управління АТ „Ощадбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 571 від 12.04.2007 року у загальному розмірі 41437,64 грн. (з яких: заборгованість за кредитом 10000,00 грн. ; проценти за користування кредитними коштами 15426,04 грн. ; пеня за прострочення основного боргу по кредиту 7491,17 грн.; пеня за прострочення процентів за користування кредитними коштами 8520,43 грн.), мотивуючи свої вимоги невиконанням відповідачем своїх зобовязань за цим кредитним договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Представник позивача [PERSON] просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов у повному обсязі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] не повідомили суду причини своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про одержання ними судових повісток. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для неї повідомлення пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ч.1 ст.530 ЦК України встановлює, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 571 від 12.04.2007 року відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України, назва якого згодом змінена на публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України, надало [PERSON] кредит в сумі 10000,00 грн. на строк користування 36 місяців, із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 23 % річних, з погашенням кредиту та внесенням плати за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою остаточного повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 12.10.2010 року. У відповідності до п. 4.1.1. цього кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, комісійних винагород позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення. Як зазначає позивач, станом на 16.07.2014 р. заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором склала у загальному розмірі 41437,64 грн., з яких : заборгованість за кредитом 10000,00 грн. ; проценти за користування кредитними коштами 15426,04 грн. ; пеня за прострочення основного боргу по кредиту 7491,17 грн.; пеня за прострочення процентів за користування кредитними коштами 8520,43 грн. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON] і порукою [PERSON], про що 12.04.2007 року між позивачем поручителем [PERSON] і боржником [PERSON] був укладений договір поруки № 572 та між позивачем, поручителем [PERSON] і боржником [PERSON] був укладений договір поруки № 573. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1. цих договорів поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Поручитель відповідає по зобовязаннях за вказаним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.04.2010 року у справі № 2-2210/2010 було стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на користь ВАТ «Державний ощадний банк» в особі його філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 571 від 12.04.2007 р. станом на 01.04.2009 року у загальному розмірі 15511,11 грн. (з яких : залишок заборгованості за кредитом 3884,00 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом 6116,00 грн., заборгованість за пенею по відсоткам 983,40 грн.; заборгованість за пенею по кредиту 847,18 грн.). З огляду на наведене та враховуючи, що залишок заборгованості по кредиту за кредитним договором № 571 від 12.04.2007 р. станом на 01.04.2009 р. становив 3884,00 грн., тому суд вважає хибними доводи позивача стосовно того, що заборгованість по кредиту за цим договором станом на 16.07.2014 р. становить 10000,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом, які розраховані, виходячи з кредиту в сумі 10000,00 грн., становить 15426,04 грн., заборгованість за пенею по відсоткам, які розраховані виходячи з кредиту в сумі 10000,00 грн., становить 8520,43 грн., та заборгованість за пенею по кредиту у розмірі 10000,00 грн. становить 7491,43 грн. При цьому, позовна заява позивача не містить обґрунтування вказаних обставин. Також суд бере до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Пунктами 1.1., 1.2., 1.4., 1.6.2., 1.6.1.3. кредитного договору № 571 від 12.04.2007 р. встановлено кінцевий термін виконання грошових зобовязань за цим договором у повному обсязі 12.04.2010 року. Згідно з п. 4.2. договорів поруки №№ 572, 573 від 12.04.2007 року порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань по кредитному договору № 571 від 12.04.2007 року не предявить вимоги до поручителя. Згідно із ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку. Таким чином, за кредитним договором № 571 від 12.04.2007 р., що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом встановленого цим договором кінцевого терміну виконання усіх грошових зобовязань у повному обсязі 12.04.2010 року. Проте позивач звернувся з даним позовом до суду лише 05.08.2014 року. З огляду на наведе, суд вважає позов необґрунтованим та таким, в задоволенні якого слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed