Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивачів вказувала, що [PERSON], [PERSON] постійно проживають та зареєстровані в [INFO]. За адресою вказаної квартири також зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] Позивачі свідчать, що [PERSON] та [PERSON] з 2014 року за відповідною адресою не проживають, але в позасудовому порядку не здійснили необхідних дій щодо зняття з реєстраційного обліку та реєстрації за фактичним місцем проживання. У звязку з викладеними обставинами та з огляду на те, що [PERSON], [PERSON] змушені нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг виходячи з кількості зареєстрованих осіб за даною адресою, позивачі звернулись в суд з даним позовом, в якому просили визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON] у відкрите судове засідання не зявились, але від представника осіб надійшла заява про підтримання позову з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у відкрите судове засідання неодноразово не зявились, повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 224 ч.ч.1,2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Таким чином у звязку з неявкою повідомлених відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивачів, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивачів, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно ордеру на службове жиле приміщення №2154 серії ПР, виданого Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради від 14 березня 2013 року, квартира [ADDRESS], була надана [PERSON] та членам його сімї: дружині [PERSON], дочці [PERSON], синові [PERSON], та батькові [PERSON] [PERSON] помер 04 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №382062 від 04 липня 2014 року. Згідно заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 22 червня 2015 року по цивільній справі №521/8821/15-ц, яке набрало законної сили 03 липня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як випливає з довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) №2163 від 29 жовтня 2014 року та довідок з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 10 листопада 2016 року, за адресою вказаної квартири зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Втім, зібрані по справі докази, зокрема акти від 22 жовтня 2016 року, засвідчені начальником БУ-2 Одеської КЕЧ району, відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в даній квартирі з 2014 року. Згідно ст. 71 ч.1 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених судом фактів, [PERSON] та [PERSON] втратили право користування відповідним житловим приміщенням. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як розяснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратила право користування жилим приміщенням у вигляді квартири [ADDRESS]. Як наводить ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У звязку із задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з [PERSON], [PERSON] в рівних частках на користь [PERSON] в рівних частках суму оплаченого судового збору в розмірі 551,20 гривень. Як передбачає ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Однак в даному випадку суд не вбачає необхідності у визначенні порядку виконання відповідного рішення, оскільки запропонований стороною до встановлення порядок є передчасним.

Outcome: approved