Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що рішенням від 20.10.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в розмірі 330 000 гривень. Рішення суду мотивовано тим, що 01.11.2013 року позивач надав Відповідачу кошти в борг в сумі 330000 грн., які Відповідач мав повернути в березні 2014 року, кошти повернуті не були, тому суд стягнув з відповідача на користь позивача суму позики в розмірі 330 000 грн. В задоволені решти позовних вимог, зокрема боргу у розмірі 40 000 дол. США суд відмовив у зв'язку з недоведеністю, а суми інфляційного нарахування та 3-х % річних - у зв'язку з відсутністю належного розрахунку. Рішення суду вступило в законну силу 31.10.2014 року. В добровільному порядку Відповідач рішення суду не виконав, кошти не повернув, в зв'язку з чим Позивач пред'явив виконавчий лист до виконання у Вишенський ВДВС Вінницького МУЮ, який у січні 2016 року ліквідовано, а його правонаступником являється Центральний ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій обл. Станом на дату подачі позову борг не повернуто, що підтверджується довідкою № 28677/07-35 виданою 25.07.2016 року Центральним ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій обл. Ухвалення судом рішення про стягнення грошової заборгованості не припиняє кредитних правовідносин сторін, оскільки відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, а тому в разі невиконання боржником грошового зобов'язання й після ухвалення рішення про повернення боргу правомірними є вимоги кредитора про стягнення з боржника відсотків за користування кредитом із застосуванням до нього відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України. Таким чином, оскільки борг Відповідач зобов'язаний був повернути у березні 2014 року у розмірі 330000,00 грн., що встановлено рішенням суду по справі №127/13726/14-ц та не повернув до 20.07.2016 року, що підтверджується довідкою № 28677/07-35 виданою 25.07.2016 року Центральним ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу інфляційне нарахування, а також 3 % річних від простроченої суми боргу. Станом на 20.07.2016 року борг становить: 236760 (двісті тридцять шість тисяч сімсот шістдесят) гривень 45 коп., з яких 3 відсотки річних - 23100,00 гривень, інфляційні витрати - 213660,45 гривень. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги зменшила та просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 227 888,08 грн., що складається із інфляційних втрат - 204930,00 грн. та 3% річних - 22 958,08 грн. нарахованих на суму невиконаного зобов'язання за період з 01.04.2014 року по 25.07.2016 р. з врахуванням визначеної заборгованості у розмірі 330 000 грн. в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2014 року та довідки №28677/07-35 від 25.07.2016 року, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 3798,90 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшений розмір позовних вимог визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Вінницьким міським судом Вінницької області від 20.10.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики в розмірі 330 000 гривень. Дане рішення набуло законної сили 31.10.2014 року. Рішення суду мотивовано тим, що 01.11.2013 року позивач надав відповідачу кошти в борг в сумі 330000 грн., які відповідач мав повернути в березні 2014 року, кошти повернуті не були, тому суд стягнув з відповідача на користь позивача суму позики в розмірі 330 000 грн. В задоволені решти позовних вимог, зокрема боргу у розмірі 40 000 дол. США суд відмовив у зв'язку з недоведеністю, а суми інфляційного нарахування та 3-х % річних - у зв'язку з відсутністю належного розрахунку. В добровільному порядку відповідач рішення суду не виконав, кошти не повернув, в зв'язку з чим позивач пред'явив виконавчий лист до виконання у державну виконавчу службу. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно ст..509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно висновку судового експерта Луценко Г.Є. № 24/24/2016 від 21.11.2016 року складеного за результатами проведення економічного дослідження на звернення 04.11.2016 року [PERSON], за даними проведеного розрахунку складеного експертом, підтверджується розрахунок інфляційних нарахувань та 3-х % річних доданий до позовної заяви про стягнення інфляційних втрат та 3-х % річних з [PERSON] на користь [PERSON] за період з 01.04.2014 року по 25.07.2016 р. з врахуванням визначеної заборгованості у розмірі 330 000 грн. в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 20.10.2014 року та довідки №28677/07-35 від 25.07.2016 року у сумі 227 888,08 грн., яка складається з: суми 3% річних - 22 958,08 грн., суми інфляційних втрат - 204 930,00 грн. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], слід задовольнити, оскільки вони є підставними та обґрунтованими. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved