Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

В своїй уточненій позовній заяві позивач просить суд стягнути з [PERSON] понесені ним витрати на сплату комунальних платежів за вказану квартиру в розмірі 10225.97 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1102.40 грн. Свої вимоги позивач та його представник обґрунтовують тим, що відповідач була зареєстрована та фактично проживала у вказаній квартирі. Відповідач є колишньою дружиною позивача, разом із ними також проживала їх спільна неповнолітня донька [PERSON] 23.10.2015 року відповідач була виписана з вказаної квартири. Позивач просить суд стягнути з відповідачки понесені ним витрати на сплату комунальних послуг за період з 1 січня 2013 року по жовтень 2015 року у розмірі 4836 грн. 72 коп. Такий розмір обґрунтовує тим, що з січня 2013 року по жовтень 2015 року він сплатив 20\~873 грн. 44 коп. за комунальні послуги (окрім електроенергії). З цієї суми відповідач добровільно відшкодувала позивачу 5600 грн. Тобто заборгованість відповідача перед позивачем складає 4\~836 грн. 72 коп. Окрім того, в рамках виконавчого провадження позивачем було сплачено заборгованість за гарячу воду та опалення у розмірі 6942 грн. 29 коп., 390 грн. 27 коп. за холодну воду та каналізацію та виконавчі збори у розмірі 662 грн. 48 коп. та 100 грн. 27 коп. Із вказаних сум відповідач добровільно відшкодувала позивачу 2300 грн. Таким чином друга частина заборгованості відповідача перед позивачем складає 1\~366 грн. 28 коп. Також позивач просить суд стягнути з відповідачки понесені ним витрати за сплату комунальних послуг за період з листопада 2015 року по серпень 2016 року включно у розмірі 4\~022 грн. 97 коп., так як у цей період позивач проживала у квартирі. Таким чином позивач просить суд стягнути з [PERSON] понесені ним витрати на сплату комунальних платежів на загальну суму 10\~225 грн. 97 коп. Відповідач позовні вимоги щодо стягнення з неї витрат на комунальні послуги не визнала, надала суду заперечення, в яких зазначила, що вона дійсно проживала у [INFO]. 23.10.2015 року вона була виписана з вказаної квартири. Зазначає, що вона також сплачувала комунальні платежі по вказаній квартирі, зокрема за електроенергію на загальну суму 1837 грн. 6 коп., за послуги кабельного телебачення та Інтернет на загальну суму 4604 грн. 70 коп. Крім того, 16.05.2016 року нею були сплачені послуги газопостачання у розмірі 50 грн. 08.11.2016 року відповідачем було сплачено 300 грн. за послуги холодного водопостачання та водовідведення. Крім того, 01.06.2016 року відповідачем було сплачено комунальні платежі на загальну суму 450 грн., з яких квартплата 50 грн., опалення 150 грн., гаряча вода 150 грн., холодна вода 50 грн., каналізація 50 грн. Просить суд врахувати зазначені та понесені нею витрати. Крім того, в своїх письмових запереченнях просить суд застосувати до вимог про стягнення грошових коштів за сплату комунальних платежів за січень, лютий та березень 2013 року позовну давність, оскільки позивачем позов подано 30.03.2016 року. (а.с.115-129). Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В судових засіданнях позивач та його представник позовну заяву підтримували та просили задовольнити в повному обсязі. Позивач пояснив суду, що відповідач дійсно сплачувала за електроенергію та послуги Інтернет та телебачення. Інші комунальні платежі відповідач не сплачувала. Якщо відповідач і сплачувала кілька разів за комунальні послуги, то ці квитанції знаходяться у неї на руках. В судовому засіданні відповідач та її представник проти позовних вимог заперечували, просили суд врахувати понесені відповідачкою витрати за сплату комунальних послуг. Пояснили суду, що на теперішній час відповідач у квартирі не проживає, а разом з позивачем залишилась проживати їх неповнолітня донька. Не заперечували проти того, що позивач дійсно сплачував комунальні послуги за квартиру. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9, 10-11). У вказаній квартирі з 06.06.2000 року зареєстровані та проживали також відповідач [PERSON] та донька сторін по справі [PERSON] 23.10.2015 року [PERSON] була виписана з вказаної квартири (а.с.13). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] і [PERSON] (а.с.211). Позивачем по справі надані квитанції щодо сплати ним комунальних платежів по квартирі [ADDRESS] за період з січня 2013 року по жовтень 2015 року (а.с.18-53). Крім того позивачем були надані квитанції і по сплаті комунальних платежів по вказаній квартирі за період з листопада 2015 року по серпень 2016 року (а.с.95-104). Таким чином, позивачем сплачувались комунальні послуги за наступні служби: квартплата (КП «Жилкомсервіс»), опалення та гаряча вода (КП «Харківські теплові мережі»), холодна вода та каналізація (КП «Харківводоканал»), газопостачання (ПАТ «Харківміськгаз»), вивіз сміття (КП «КВБО»). На підтвердження сплати повивачем вказаних послуг суду надані відомості нарахувань і виплат по вказаним комунальним службам (а.с.192-202). Крім того позивачем в рамках виконавчого провадження № 41026861 про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за опалення і гарячу (а.с.54) та виконавчого провадження № 47835216 про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з водовідведення (а.с.55) було сплачено виконавчій збір у розмірі 662 грн. 48 коп. та 100 грн. 27 коп. відповідно, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.52,53). Відповідачем надані суду квитанції щодо сплати нею послуг кабельного телебачення та послуг Інтернет (а.с.120), роздруківку АК «Харківобленерго» щодо сплати за послуги електропостачання у квартирі [ADDRESS] та декілька квитанцій про сплату за послуги електропостачання (а.с.122, 125,126, 129). При цьому позивач у своїх поясненнях у суді не заперечував, що відповідач дійсно сплачувала за послуги електропостачання, кабельного телебачення та Інтернет. Крім того, відповідачем надані належні їй квитанції, згідно яким відповідач сплатила 01.06.2016 року - 50 грн. за послуги газопостачання (а.с.123), 01.06.2016 року за квартплату - 50 грн., опалення - 150 грн., гарячу воду - 150 грн., холодну воду - 50 грн., каналізацію - 50 грн., загалом - 450 грн. (а.с.123), 08.11.2016 року сплатила за холодну воду 300 грн. (а.с.129). Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов'язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» також передбачений обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того «Правила користування приміщеннями житлових будинків», затверджені Постановою КМУ України від 8 жовтня 1992 року № 572, зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. Враховуючи положення ст. 541 ЦК України, зобов'язання з оплати комунальних послуг мають солідарний характер. Таким чином, особи, які проживають в квартирі власника, несуть солідарні зобов'язання з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань ЖКГ. Таким чином позовні вимоги позивача про відшкодування сплачених ним комунальних послуг ґрунтується на законі, однак підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] проживала та була зареєстрована у [INFO] до 23.10.2015 року, до цього часу відповідач користувалася комунальними послугами, що надавалися відповідними службами, та несла солідарну відповідальність із позивачем за їх сплату. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Спільна донька сторін по справі [PERSON] є неповнолітньою, а батьки є законними представниками неповнолітніх дітей і повинні сплачувати витрати за своїх дітей. Таким чином, позивач та відповідач мають сплачувати витрати за комунальні послуги дитини солідарно, тобто кожен по ? частині. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті комунальних послуг за період з листопада 2015 року по серпень 2016 року у розмірі 4022 грн. 97 коп., тобто ? частини сплачених ним платежів, задоволенню не підлягають, оскільки 23.10.2015 року відповідач [PERSON] була знята з реєстраційного обліку квартири [ADDRESS]. Суду не надано належні і допустимі докази того, що після зняття з реєстрації вона продовжила проживати в зазначеній квартирі і користуватися комунальними послугами. Проте з листопада 2015 року, тобто після зняття з реєстрації відповідача з квартири, відповідачу слід відшкодувати позивачу ? частину сплачених ним комунальних послуг за свою неповнолітню доньку [PERSON], яка залишилась проживати у вказаній квартирі. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до комунальних платежів, які були сплачені позивачем у січні, лютому та березні 2013 року, оскільки позов позивачем був поданий до суду 30.03.2016 року, тобто, як вважає відповідач, поза межами строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для відмови в позові про стягнення заборгованості за січень-березень 2013 року за строком позовної давності, так як перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права. Комунальні послуги за календарний місяць повинні бути сплачені не пізніше 10 числа наступного місяця. Таким чином, право на стягнення заборгованості за лютий 2013 року може виникнути не раніше березня 2013 року, а позивач звернувся до суду саме в березні 2016 року. Суду не надано інформацію про те, коли конкретно були сплачені послуги за січень-березень 2013 року по кожній комунальній послузі. Крім того, матеріали справи не містять заяви відповідачки про застосування строку позовної давності, а про застосування позовної давності мова йде лише в тексті письмових заперечень проти позову. Посилання відповідача та її представника на те, що сплачені відповідачем кошти за електроенергію та послуги кабельного телебачення та Інтернет мають бути враховані під час розгляду справи судом, суд до уваги не приймає, оскільки предметом розгляду даної позовної заяви є сплачені кошти саме за зазначені позивачем комунальні послуги. У відповідності до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає позов лише в межах заявлених позовних вимог. Відповідач не предявила до суду зустрічний позов, не позбавлена можливості у встановленому законом порядку заявити позов до власника квартири щодо інших комунальних послуг. Таким чином, з відповідача на користь позивача суд стягує сплачені позивачем грошові кошти за комунальні послуги виходячи із наступного розрахунку. Відповідно до відомостей нарахувань і оплат за комунальні послуги позивачем за період з січня 2013 року по жовтень 2015 року включно було сплачено 27294 грн. 08 коп. за наступні комунальні послуги: -ПАТ «Укргазбанк» (газопостачання) - 1\~137 грн. 70 коп.; -КП «Харківводоканал» (холодна вода та водовідведення) 6937 грн. 56 коп.; -КП «Жилкомсервіс» (квартплата) 1577 грн. 03 коп.; -КП «Харківські теплові мережі» (опалення та гаряча вода) 16638 грн. 59 коп.; -КП «КВПВ» (вивіз сміття) 1\~003 грн. 20 коп. Із вказаної суми відповідачем мають бути відшкодовані позивачу ? частина понесених витрат, а саме 13647 грн.04 коп. Відповідно до відомостей нарахувань і оплат за комунальні послуги позивачем за період з листопада 2015 року по серпень 2016 року включно було сплачено 7 330 грн. 47 коп. за наступні комунальні послуги: -ПАТ «Укргазбанк» (газопостачання) - 264 грн. 37 коп.; -КП «Харківводоканал» (холодна вода та водовідведення) 1355 грн. 68 коп.; -КП «Жилкомсервіс» (квартплата) 676 грн. 79 коп.; -КП «Харківські теплові мережі» (опалення та гаряча вода) 4863 грн. 88 коп.; -КП «КВПВ» (вивіз сміття) 169 грн. 75 коп. Із вказаної суми відповідачем мають бути відшкодовані позивачу 1/4 частина понесених витрат, а саме 1 832 грн. 62 коп. Таким чином, відповідачем має буди відшкодовано позивачу за сплачені ним комунальні послуги за період з січня 2013 року по серпень 2016 року - 15479 грн. 66 коп. Суд враховує добровільно відшкодовані відповідачем кошти, а саме зазначені позивачем у позові - 5600 грн. та 2300 грн. Крім того підлягають відрахуванню і добровільно сплачені відповідачем комунальні послуги за наданою суду квитанцією від 01.06.2016 року на суму 50 грн. за послуги газопостачання (а.с.123), квитанцією від 01.06.2016 року за квартплату - 50 грн., опалення - 150 грн., гарячу воду - 150 грн., холодну воду - 50 грн., каналізацію - 50 грн.(а.с.123), квитанцією від 08.11.2016 року за холодну воду - 300 грн. (а.с.129). Таким чином загалом відрахуванню підлягає 8700 грн. Враховуючи викладене, суд позовні вимоги позивача задовольняє частково та стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в рахунок відшкодування сплачених позивачем комунальних послуг за послуги газопостачання, холодної види та водовідведення, квартплати, опалення та гарячої води, вивозу сміття за квартиру [ADDRESS], у сумі 6779 грн. 66 коп. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ? частини сплачених позивачем виконавчих зборів в розмірі 662 грн. 48 коп. та 100 грн. 27 коп. (а.с. 53,52) підлягають задоволенню, оскільки виконавчі збори були сплачені в рамках виконавчих проваджень, в яких позивач і відповідач були солідарними боржниками, а тому суд стягує з відповідача 381 грн.37 коп. В відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд також стягує судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 551 грн.20 коп. Всього з відповідача на користь позивача суд стягує 7712 грн. 23 коп.

Outcome: partial