Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1418-Н від 11 жовтня 2007 року в розмірі 2 996 208 грн. 02 коп., а також судовий збір у розмірі 3 441 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 11 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1418-Н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 201 621,76 доларів США з виплатою процентної ставки 12,39 % на місяць, строком до 10 вересня 2023 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав. 11 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк комерційний банк «Надра» та [PERSON], з метою забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором № 8/2007/840-К/1418-Н від 11.10.2007 року, було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] як поручитель поручився за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли з Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому та зобов'язався солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Таким чином, станом на 25 квітня 2013 року виникла заборгованість за сумою кредиту - 200 631,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 603 647 грн. 34 коп.; заборгованість за відсотками - 131 892, 04 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 054 213 грн. 08 коп.; пеня - 22 168, 31 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 177 191 грн. 30 коп.; штраф - 20 162, 18 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 161 156 грн. 30 коп., а всього на загальну суму 2 996 208 грн. 02 коп. Тому ПАТ КБ «Надра», яке є правонаступником всіх прав та зобов'язань ВАТ КБ «Надра» вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд в його задоволенні відмовити, посилаючись на ту обставину що по даному спору вже було постановлено рішення суду. Вислухавши представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1418-Н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 201 621,76 доларів США з виплатою процентної ставки 12,39 % на місяць, строком до 10 вересня 2023 року згідно графіку платежів відповідно до п. 3.3.3 цього договору (а.с.4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Також встановлено, що 11 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та [PERSON], з метою забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором № 8/2007/840-К/1418-Н від 11.10.2007 року, було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] як поручитель поручився за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли з Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому та зобов'язався солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору (а.с.6). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, та як зазначає позивач, відповідач не виконав умови кредитного договору, погашення кредиту не здійснював належним чином, чим порушив зобов'язання, щодо щомісячної сплати кредитних коштів та процентів за користування наданими кредитними коштами, що прямо передбачалось умовами кредитного договору. [PERSON] в добровільному порядку кошти не повернула, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2011 року позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1418-Н від 11.10.2007 року задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту станом на 17.02.2010 року у розмірі 264 516,88 доларів США, що в еквіваленті складає 2 116 769 грн. 88 коп., яка згідно долученої до матеріалів справи копії позовної заяви складалася з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 200 631, 47 дол.США, заборгованості за відсотками у розмірі 53 726,71 дол.США, пені у розмірі 10 158,70 дол.США. Вказане рішення набрало законної сили 15 квітня 2011 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Враховуючи, що 04 березня 2011 року Шевченківським районним судом м. Дніпропетровська вже було прийнято рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № 8/2007/840-К/1418-Н від 11.10.2007 року, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за сумою тіла кредиту у розмірі 200 631, 47 дол.США, необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за відсотками у розмірі 131 892, 04 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 054 213 грн. 08 коп., а також пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 22 168, 31 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 177 191 грн. 30 коп. Вказані вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. З кредитного договору вбачається, що сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань (п. 1.4), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 10 вересня 2023 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні представником відповідачів було заявлено про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також, аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання, вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Позивачем подано позов 20.08.2013 року. Отже, суму відсотків за користування кредитом належить розраховувати за період з 20 серпня 2010 року (з урахуванням строків позовної давності) по 24 квітня 2013 року (як в своїх позовних вимогах заявляє позивач). Час прострочення виконання відповідачем цього грошового зобов'язання складає 947 днів. Згідно розрахунку, наданого банком за договором № 8/2007/840-К/1418-Н (а.с. 7), банком розрахований щоденний відсоток за користування вищезазначеним кредитом у розмірі 69,05 доларів США. Суму відсотків за користування кредитом належить розраховувати наступним чином: розрахований позивачем щоденний відсоток користування кредитом х кількість днів прострочення зобов'язання = сума відсотків за користування кредитом. За період з 20.08.2010 року по 24.04.2013 року Таким чином сума заборгованості по відсоткам за вищевказаний період складає 65 390,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ зазначеним позивачем у розрахунку 7,9930 складає 522 665 грн. 07 коп., які підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. У відповідності до ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, суму пені за несвоєчасне повернення кредиту згідно наданого банком розрахунку нарахованої пені з урахуванням строків позовної давності належить розраховувати за період з 13 серпня 2012 року по 24 квітня 2013 року. Сума пені за несвоєчасне повернення кредиту за вищевказаний період складає 15 959,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ 7,9930 складає 127 563 грн., яка також підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Що стосується позовних вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] штрафу у розмірі 161 156 грн. 30 коп., то дані вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно п. 5 кредитного договору № 8/2007/840-К/1418-Н від 11 жовтня 2007 року у разі порушення позичальником вимог п. 4.3 за виключенням п.п. 4.33, 4.3.4 цього Договору, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок. Пункт 4.3 вищезазначеного договору містить шість підпунктів зобов'язань позичальника за кредитним договором, у разі невиконання яких настає відповідальність у вигляді нарахування штрафу. Позивач у своїй позовній заяві не обґрунтував, які саме вимоги п. 4.3 кредитного договору 8/2007/840-К/1418-Н порушив відповідач та не надав належних та допустимих доказів щодо невиконання будь-якого пункту договору, у разі чого настала відповідальність відповідачів в частині нарахування штрафу за порушення вищезазначеного кредитного договору. А тому суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення штрафу необхідно відмовити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів у рівних частках на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі по 1 720 грн. 50 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial