Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

в позові вказано, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31/10/2013 у справі №348/3038/13-ц присуджено стягувати щомісячно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в сумі 1000 гривень; шлюб сторін розірвано; 16/01/2011 у сторін народилась донька [PERSON] , яка перебуває на утриманні та вихованні позивача. З часу ухвалення судового рішення з 2013 р. істотно змінились ціни на потрібні для дитини речі, харчування, відпочинок, дитина сторін відвідує курси з навчання іноземної мови, відвідує платний гурток, навчається в спеціалізованій школі, у позивача є витрати на харчування дитини та забезпечення її одягом, на її проживання і комунальні послуги. У позивача на утриманні є інша дитина, яку вона самостійно виховує та утримує, відповідач проживає та працює в Англії, має можливість проживати та працювати за кордоном, отже має витрати, які свідчать про можливість сплачувати аліменти в розмірі, які зазначені в позовній заяві; протягом років відповідач сплачував лише аліменти, що передбачені судовим рішенням та не надавав грошових коштів з урахуванням збільшення витрат позивача на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позов та надала перед судом пояснення про те, що з часу ухвалення судового рішення з 2013 істотно змінились ціни на потрібні для дитини речі, дитина сторін відвідує курси з навчання іноземної мови, відвідує платний гурток, у позивача є витрати на харчування дитини та забезпечення її одягом, комунальні послуги. У позивача на утриманні є інша дитина, яку вона самостійно виховує та утримує, відповідач проживає та працює в Англії, має можливість проживати та працювати за кордоном, отже має витрати, які свідчать про можливість сплачувати аліменти в розмірі, який зазначений в позовній заяві. Відповідач надав перед судом пояснення про те, що він погоджується на збільшення аліментів на суму 159 гривень до встановленого законом мінімуму. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31/10/2013 у справі №348/3038/13-ц присуджено стягувати щомісячно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в сумі 1000 гривень. В ч. 1 ст. 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже позивачу гарантовано право на подання позову про збільшення розміру присуджених аліментів. Так, в ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Отже в ст. 184 СК України встановлено соціальну гарантію щодо мінімального розміру аліментів. В судовому засіданні позивач надала перед судом пояснення про те, що відповідач проживає та працює за кордоном, має можливість утримувати себе і сім`ю за кордоном, має можливість нести витрати на переїзди між країнами. Тому у відповідача є можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно. Крім цього відповідач добровільно не забезпечує інтереси дитини понад визначений судом розмір аліментів в сумі 1000 гривень, а інтереси дитини потребують аліментів на суму 4000 гривень зі сторони відповідача, оскільки дитина навчається в спеціалізованій школі, в гуртках, вивчає іноземні мови, потребує необхідного і достатнього харчування та одягу. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів врахуванню підлягають також і інші обставини, крім тих, що вказані в ст. 182 СК України. Отже врахуванню підлягають обставини проживання та роботи відповідача за кордоном, можливість відповідача забезпечувати такі свої інтереси за кордоном, відповідач має можливість здійснювати подорожі між Україною та Великою Британією. Відповідач не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти, не заперечив пояснення позивача про те, що він проживає та працює за кордоном та має необхідний для цього дохід. Також в судовому засіданні відповідач визнав позов в частині присудження аліментів на суму 1159 гривень. При цьому визнання позову засноване на визнанні фактичних обставин, які позивач зазначив в якості спірних. Відповідач надав перед судом пояснення про те, що він погоджується на збільшення аліментів на суму 159 гривень до встановленого законом мінімуму в сумі 1159 гривень. Однак відповідно до змісту соціальної гарантії на мінімальний розмір аліментів згода відповідача на стягнення мінімального розміру аліментів не потребується і отриманню від нього не підлягає. При цьому розмір аліментів визначається саме для забезпечення інтересів дитини відповідача, а не самого відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Крім небажання сплачувати аліменти понад 1159 гривень відповідач не подав на розгляд суду жодного аргументу чи доказу. При цьому позивач повідомила суд про те, що вона щомісячно і протягом року несе витрати, що відповідають частці відповідача в розмірі 3000 гривень. Тому аліменти підлягають присудженню в сумі 3000 гривень, оскільки позивач не довела перед судом наявність у неї витрат понад відповідний розмір аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial