Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В провадженні Веселівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Веселівської районної ради Запорізької області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відповідно до якого: 28 серпня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було винесено постанову по справі № 313/942/16-а за адміністративним позовом [PERSON] до Голови Веселівської районної ради Запорізької області, Веселівської районної ради Запорізької області, третя особа: [PERSON], про визнання протиправним та нечинними розпоряджень голови районної ради про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної компенсації. Вказаною постановою суду адміністративний позов задоволено частково, а саме було: визнано протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON] від 11.05.2016 року № 21-К про внесення догани начальнику організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON]; визнано протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON] від 27.05.2016 року № 23-К про звільнення [PERSON] з посади начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області; поновлено [PERSON] на посаді начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області та допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення на роботі; стягнуто з Веселівської районної ради Запорізької області (ЄДРПОУ 25221630). яка знаходиться за адресою: Запорізька область. Веселівський район, смт. Веселе, вул. Центральна, буд. 136 на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану незаконним звільненням в розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень 00 копійок; в решті позовних вимог було відмовлено. Не погоджуючись із зазначеною постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області третя особа у справі [PERSON] подав до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року по справі № 313/942/16-а за адміністративним позовом [PERSON] до Голови Веселівської районної ради Запорізької області. Веселівської районної ради Запорізької області, третя особа: [PERSON], про визнання протиправним та нечинними розпоряджень голови районної ради про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної компенсації, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 року постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.08.2017 року залишено без змін. 10.11.2017 року [PERSON] подала до Веселівської районної ради Запорізької області заяву про виплату несплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Веселівська районна рада Запорізької області надала 13.11.2017 за № 466/01-40 відповідь [PERSON] у якій відмовила у виплаті несплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, спираючись на те, що відповідно до ч.2 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі за текстом - КЗпП України) передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якшо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Далі у листі-відповіді Веселівської районної ради Запорізької області зазначено, що з огляду на зміст норм матеріального права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, ухваливши Постанову від 14 січня 2014 року, дійшла висновку, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (даті за текстом - Порядок), а оскільки вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом першої інстанції не розглядалися, то Веселівська районна рада Запорізької області вважає, що немає і підстав для задоволення вимог, зазначених у заяві [PERSON] адресованій до відповідача, що стосуються виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON] від 27.05.2016 року № 23-К про звільнення [PERSON], позивачку було звільнено з посади у зв'язку із систематичним невиконанням нею без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. З ст. 40 КЗгіП України. 28 серпня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області допустив негайне виконання своєї постанови по справі № 313/942/16-а за адміністративним позовом [PERSON] до Голови Веселівської районної ради Запорізької області, Веселівської районної ради Запорізької області, третя особа: [PERSON], про визнання протиправним та нечинними розпоряджень голови районної ради про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної компенсації, чим поновив позивачку у посаді та зобов'язав Веселівську районну раду Запорізької області допустити останню до виконання робочих обов'язків. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] просить суд позов [PERSON] до Веселівської районної ради Запорізької області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити та стягнути з Веселівської районної ради Запорізької області на користь [PERSON], заборгованість по заробітній платі за час вимушеного прогулу у сумі 55269,04 гривень. Стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 640 гривень 00 копійок. Представник відповідача в особі - Кіяшко Ю.Л. у залі судових засідань пояснила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, тим більше, що раніше судом вже було винесено інше рішення щодо незаконного звільнення позивачки. Вислухавши позивача, представника позивача, врахувавши думку представника відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне: 28 серпня 2017 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було винесено постанову по справі № 313/942/16-а за адміністративним позовом [PERSON] до Голови Веселівської районної ради Запорізької області, Веселівської районної ради Запорізької області, третя особа: [PERSON], про визнання протиправним та нечинними розпоряджень голови районної ради про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної компенсації. Вказаною постановою суду адміністративний позов задоволено частково, а саме було: визнано протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON] від 11.05.2016 року № 21-К про внесення догани начальнику організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON]; визнано протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON] від 27.05.2016 року № 23-К про звільнення [PERSON] з посади начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області; поновлено [PERSON] на посаді начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області та допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення на роботі; стягнуто з Веселівської районної ради Запорізької області (ЄДРПОУ 25221630). яка знаходиться за адресою: Запорізька область. Веселівський район, смт. Веселе, вул. Центральна, буд. 136 на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану незаконним звільненням в розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень 00 копійок; в решті позовних вимог було відмовлено. Не погоджуючись із зазначеною постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області третя особа у справі [PERSON] подав до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року по справі № 313/942/16-а за адміністративним позовом [PERSON] до Голови Веселівської районної ради Запорізької області. Веселівської районної ради Запорізької області, третя особа: [PERSON], про визнання протиправним та нечинними розпоряджень голови районної ради про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної компенсації, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 року постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.08.2017 року залишено без змін. 10.11.2017 року [PERSON] подала до Веселівської районної ради Запорізької області заяву про виплату несплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Веселівська районна рада Запорізької області надала 13.11.2017 за № 466/01-40 відповідь [PERSON] у якій відмовила у виплаті несплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, спираючись на те, що відповідно до ч.2 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі за текстом - КЗпП України) передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якшо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Далі у листі-відповіді Веселівської районної ради Запорізької області зазначено, що з огляду на зміст норм матеріального права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, ухваливши Постанову від 14 січня 2014 року, дійшла висновку, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (даті за текстом - Порядок), а оскільки вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом першої інстанції не розглядалися, то Веселівська районна рада Запорізької області вважає, що немає і підстав для задоволення вимог, зазначених у заяві [PERSON] адресованій до відповідача, що стосуються виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області [PERSON] від 27.05.2016 року № 23-К про звільнення [PERSON], позивачку було звільнено з посади у зв'язку із систематичним невиконанням нею без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. З ст. 40 КЗгіП України. 28 серпня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області допустив негайне виконання своєї постанови по справі № 313/942/16-а за адміністративним позовом [PERSON] до Голови Веселівської районної ради Запорізької області, Веселівської районної ради Запорізької області, третя особа: [PERSON], про визнання протиправним та нечинними розпоряджень голови районної ради про винесення догани та звільнення, поновлення на роботі та стягнення моральної компенсації, чим поновив позивачку у посаді та зобов'язав Веселівську районну раду Запорізької області допустити останню до виконання робочих обов'язків. Виходячи з викладеного вище, заробітну плату позивачка не доотримала за 310 робочих днів у загальній сумі 55269,04 грн, виходячи з середньої заробітної плати, яка була позивачці виплачена за березень (у якому було фактично відпрацьовано 17 робочих днів) та квітень (у якому було фактично відпрацьовано 11 робочих днів) місяць 2016 року, у сумах 2493.90 грн та 1690.55 відповідно, та враховуючи збільшення заробітної плати з 26 травня 2017 у 2,0313 рази. Відповідно до вихідних данних 252 робочих дні позивачці сплачувалася заробітна плата виходячи з суми 149.45 грн. а 58 днів з суми 303,58 грн (149,45*2,0313) грн за робочих день. За місяцями цей розрахунок виглядає наступним чином: травень 2016 - 298,90 грн (2 роб. дні) червень 2016 року - 2839.55 грн (19 роб. днів) липень 2016 року - 3138.45 грн (21 роб. день) серпень 2016 року-3287,90 грн (22 роб. дні) вересень 2016 року - 3287,90 грн (22 роб. дні) жовтень 2016 року - 2989 грн (20 роб. днів) листопад 2016 року - 3287,90 грн (22 роб. дні) грудень 2016 року - 3287.90 грн (22 роб. дні) січень 2017 року - 2989 грн (20 роб. днів) лютий 2017 року - 2989 грн (20 роб. днів) березень 2017 року - 3287.90 грн (22 роб. дні) квітень 2017 року - 2839.55 грн (19 роб. днів) травень 2017 року - 3446.71 грн (21 роб. день) червень 2017 року - 6071,60 грн (20 роб. днів) липень 2017 року - 6375,18 грн (21 роб. день) серпень 2017 року - 5160,86 грн (17 роб. днів). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved