Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувала справа за позовом [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісної власністю та його поділ. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2021 року позов задоволено; визнано легковий автомобіль Daewoo General Motors South Korea (Nubira) 1998 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля Daewoo General Motors South Korea (Nubira) 1998 року випуску, номер кузова - [NUMBER] у розмірі 16 719 (шістнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 56 копійок., а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,40 грн. 16.11.2021 року представником позивача [PERSON] , шляхом направлення засобами поштового зв`язку, подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу та копії рахунків, актів прийому-передачі виконаних робіт, копії квитанцій, копії наказів. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив відмовити у стягненні з нього компенсації за правничу допомогу, у зв`язку з тим, що 21.01.2021 р. засідання не було; у судові засідання 17.02.2021 р. та 06.09.2021 р. представник позивача не з`являлася; ініціатива поділу майна у судовому порядку була зі сторони позивача без досудової пропозиції вирішити питання. На даний час на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина та дружина, тому виплачувати кошти за правничу допомогу немає фінансової можливості. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial