Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

В провадження Святошинського районного суду надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.08.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків (а.с. 15). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 27). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу 29.10.2020 передано в моє провадження (а.с. 34). Позивач посилається на те, що 20.02.2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управляння юстиції у м. Києві. Вказує, що протягом останього часу шлюбні відносини погіршилися, сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. Позивач вважає збереження шлюбу та примирення неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2020 справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 35). У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала. Також просила провести розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами по справі 20.02.2015 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управляння юстиції у м. Києві, актовий записм №183 (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилася диина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач заперечень проти розірвання шлюбу до суду не направив. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно з положеннями ч. 3,4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В порядку положення ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн. З викладеного,

Outcome: approved