Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 20.02.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2210-н, відповідно до умов якого Кара було надано кредит у сумі 133\~950, 00 євро, а відповідач зобовязався в строк до 20.02.2022 р. повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % - перші чотири місяці з дня отримання кредиту, 15,0 % починаючи з пятого місяця з дня отримання кредиту, та 11,5 % після одержання позичальником державного акта на право власності на земельну ділянку та передачі її в іпотеку. 21.08.2008 року в якості забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено нотаріально-посвідчений іпотечний договір № 202. Предметом договору іпотеки була частина земельної ділянки, загальною площею 0,1107 га, що розташована на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району, Одеської області, смт. Таїрове, масив № 18, ділянка № 13, кадастровий номер 5123755800:01:003:1095, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. 23.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору за № 202, відповідно до якого предметом іпотеки стала земельна ділянка, загальною площею 0, 1107 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району, Одеської області, смт Таїрове, масив № 18, ділянка № 13/2, кадастровий номер 5123755800:01:003:2684, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Позивач свої зобовязання виконав та надав відповідачу кредит у названій вище сумі, а відповідач умови договору не виконує, взяті в кредит гроші не повертає, як і не сплачує відсотки за користування кредитом, комісію, пеню та штрафи за порушення умов вищевказаного кредитного договору, в результаті чого і утворилась заборгованість, яка станом на 14.07.2015 року складає 393\~083, 49 євро та 11\~206, 40 грн., з яких 131\~377, 45 євро прострочений основний борг по кредиту, 100\~578, 62 євро прострочені проценти за користування кредитом, 7\~120,00 грн. прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту, 65\~907, 86 євро (1\~591\~738, 75 грн.) пеня за прострочений основний борг по кредиту, 55\~158, 36 євро (1\~332\~127, 90 грн.) пеня за прострочені відсотки, 4\~086, 40 грн. пеня за прострочену комісійну винагороду, 32\~415, 24 євро сума інфляційних втрат за прострочення сум по кредиту, 7\~645, 96 євро 3 % річних від простроченої заборгованості по кредиту. З цих підстав позивач, посилаючись на вимоги іпотечного договору, яким передбачено, що за рахунок майна, яке є предметом іпотеки за цим договором, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором в повному обсязі просив суд, в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах земельної ділянки та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. В заяві, направленій до суду представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд слухати справу у відсутність його представника (а.с.52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив (а.с. 49). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі наступних підстав: Відповідно до : -ст.524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті; -ст.525 цього ж кодексу, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. -ст.526 цього ж кодексу, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. -ст.530 ч. 1 цього ж кодексу, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). -ст.615 ч.2 цього ж кодексу, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. -ст.625 цього ж кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. -ст.651 цього ж кодексу, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. -ст.1050 ч.1 цього ж кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. -ст.1050 ч.2 цього ж кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. -ст.1054 ч.1 цього ж кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. -ст.12 ч.1 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки; -ст.33 ч.1 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; - ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону. Між ВАТ «Державний ощадний банк України», найменування якого 07.06.2011 р. змінено на ПАТ «Державний ощадний банк України» та Кара 20.02.2008 р. був укладений кредитний договір № 2210-н, відповідно до умов якого ВАТ «Державний ощадний банк України» надав Кара кредит у сумі 133\~950, 00 євро на умовах визначених договором (а.с. 22-24). 21.02.2008 року у забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено нотаріально-посвідчений іпотечний договір № 202, відповідно до якого відповідач в рахунок забезпечення виконання зобовязань по вказаному вище кредитному договору передав в іпотеку позивачу вищевказану земельну ділянку № 13 (а.с. 19-23). 23.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору № 202, відповідно до якого предметом іпотеки є земельна ділянка загальною площею 0, 1107 га, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району, Одеської області, смт Таїрове, масив № 18, ділянка № 13/2, кадастровий номер 5123755800:01:003:2684, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. ВАТ «Державний ощадний банк України» в обумовлені договором строки видав Кара обумовлену кредитним договором суму грошей. Після отримання грошей Кара порушив умови вищевказаного кредитного договору, свої зобовязання не виконував, платежі по погашенню кредиту не вносив, як і не сплачував відсотки за користування кредитом та комісію, в результаті чого і утворилась заборгованість, яка станом на 14.07.2015 року складає 393\~083, 49 євро та 11\~206, 40 грн. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Суд також вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат по справі, які складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 3\~654 грн. 00 коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved