Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває дана цивільна справа. Заявник посилається на те, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] . На її майно відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира, розташована по [ADDRESS] . Заповіт сестра не складала, її майно та майнові права спадкуються за законом. Спадкоємці першої черги у сестри відсутні, вона не була одружена, дітей не мала. Вона є спадкоємицею за другою чергою. З заявою про прийняття спадщини до закінчення 6 місячного строку від дня відкриття спадщини до нотаріуса не зверталась. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадкових прав, отримала відмову у видачі свідоцтва, в якій нотаріусом зазначено, що вона пропустила строк на прийняття спадщини і їй необхідно звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку або підтвердити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому порядку, оскільки ми з сестрою мали різне місце реєстрації. Так, як у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус заявнику відмовив, він просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, її постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяви з проханням розглянути заяву без її участі, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи - виконавчий комітет Апостолівської міської ради до суду не з`явився, проте, головою міської ради подано заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, прийняти рішення по суті згідно чинного законодавства на розсуд суду. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 68 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , народилася [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження від 21.05.2019 року згідно свідчення сусідів встановлено, що після смерті співмешканця [PERSON] - [PERSON] у січні 2015 року, мешканка [PERSON] з квартири по [ADDRESS] , виселилась в лютому 2015 році. Вивезла всі свої речі і повідомила, що постійно проживатиме у сестри [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Оскільки сама знаходитись в квартирі не мала можливості через відсутність побутових умов для проживання (відсутні туалет, ванна, кухня, газопостачання, каналізація, водопровід) (а.с. 15). Згідно Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] народилася [INFO] , відповідно до Витягу про народження, батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільно сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктами 3.21, 3.22 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Судом встановлено, що оскільки місце проживання спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини були зареєстровані за іншими адресами, державний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого статтею 1270 ЦК України строку для її прийняття. Разом з тим, ч. 3. ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц. В постанові від 04 липня 2018 р. у справі № 404/2163/16-ц Верховний суд дійшов висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться, що спадкоємець [PERSON] на дату смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживала разом з нею в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вела з нею спільне господарство та після смерті поховала [PERSON] . Таким чином суд вважає доведеним той факт, що заявник [PERSON] на час смерті її сестри проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини смерті останньої [INFO] . Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем права на отримання спадку. Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved