Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з від якого 05 квітня 2005 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працездатний, на утриманні інших осіб немає. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмір по 1600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2005 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON]. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №008331 виданим 25 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився 05 квітня 2005 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2005 року квітня місяця 25 числа зроблено відповідний актовий запис за №825. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що позовні вимоги позивача задоволено. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу кошти на утримання сина, не приймає участь у його утриманні та вихованні, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що в судовому засіданні позивачем та її представником не подано належних та допустимих доказів того, що відповідач спроможний сплачувати заявлений позивачем розмір аліментів, крім того суд враховує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved