Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

В позові [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 червня 2019 року, йому після смерті матері на праві власності належить трьохкімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 05 червня 2019 року під час реєстрації вищезазначеного права власності приватним нотаріусом Кириченко В.В. було виявлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис № 8699646, що на все його нерухоме майно накладено арешт та заборонено його відчуження за постановою державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Пеліх М.О., за виконавчим провадженням б/н від 16 квітня 2009 року. Через свого адвоката позивач звернувся до ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області з заявою про звільнення майна з-під арешту за закінченням виконавчого провадження. Листом від 25 липня 2019 року позивача повідомлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні відділу було виконавче провадження за виконавчим документом № 2-138 від 12 березня 2009 року, виданим Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з нього солідарно на користь Кредитної спілки «Дар» заборгованості в розмірі 6 885 грн. 51 коп. Номер виконавчого провадження - спец розділ 12622503. 30 червня 2009 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Оскільки виконавче провадження було завершено, на даний момент відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом № 2274/5 від 25 грудня 2008 року Міністерства юстиції України, матеріали виконавчого провадження передано до архіву та знищено, тому у Василівського районного відділу державної виконавчої служби відсутня можливість щодо звільнення майна з-під арешту. Крім того, станом на 25 липня 2019 року до відділу ВДВС виконавчий документ 2- 138 від 12 березня 2009 року, виданий Василівським районним судом Запорізької області, повторно не пред`являвся, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, такий виконавчий документ на виконання не надходив. З 30 червня 2009 року ні Кредитна спілка «Дар», ні його правонаступники не пред`являли до примусового виконання виконавчий лист № 2-138 від 12.03.2009, виданий Василівським районним судом Запорізької області. Позивач зазначає, що оскільки на сьогоднішній день ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області не може скасувати арешти, так як відсутнє будь-яке виконавче провадження, він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Василівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява від представника відповідача про розгляд справи за відсутності представника та заперечення на позов з підстав неможливості зняття арешту з майна через відсутність виконавчого провадження. Представник третьої особи кредитної спілки «Дар» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не відомо, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником квартири [ADDRESS] (а.с.8), що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №169361063 від 05 червня 2019 року (а.с.9). Технічна характеристика будинку підтверджується технічним паспортом, виданим Василівським районним бюро технічної інвентаризації від 03 листопада 1994 року (а.с.10-11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №169354594 від 05 червня 2019 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н від 16 квітня 2009 року Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції накладено арешт нерухомого майна, що належить [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 8699646 (а.с.12). Згідно повідомлення Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 25 липня 2019 року №18883, 16 квітня 2009 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника. 24 квітня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, 30 червня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на той час) у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Державним виконавцем здійснено заходи щодо розшуку такого майна, які виявилися безрезультатними. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерства юстиції України п.9.9., строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить (один) рік (а.с.23). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час на виконанні Василівського районного відділу ДВС ГУТУЮ в Запорізькій області відсутнє виконавче провадження відносно позивача [PERSON] , а отже, перестали існувати підстави для арешту майна позивача, враховуючи конституційний принцип непорушності права власності особи, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на належне їй на праві власності майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з вищевказаного рухомого майна. Посилання відповідача - Василівського районного відділу ДВС ГУТУЮ у Запорізькій області на неможливість зняття арешту через відсутність у відділі ДВС виконавчих проваджень, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки існування самого арешту на майно позивача не оспорювалося відповідачем, а відсутність виконавчих проваджень не свідчить про відсутність порушення прав позивача накладенням такого арешту.

Outcome: approved