Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В серпні 2014р. позивач ПАТ «Європейський газовий банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3 т. 1) до відповідачів: ТОВ «Карго Трейд», [PERSON], в якому просив суд: - стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по кредитному договору № 650-130213 від 13 лютого 2013р. (далі по тексту - кредитний договір) на загальну суму 35919,11 євро. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. 27 жовтня 2014р. стороною відповідачів, в порядку ст. 123 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. було подано зустрічні позови (а.с. 32-34, 43, 44 т.1) до ПАТ «Європейський газовий банк» про припинення правовідносин. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014р. прийняті до спільного розгляду зазначені зустрічні позовні заяви з первісним позовом. 10 грудня 2014р. зустрічним позивачем [PERSON] було подано до суду заяву про збільшення зустрічних позовних вимог (а.с. 60-62 т.1) та зустрічним позивачем ТОВ «Карго Трейд» було подано заяву про уточнення та збільшення позовних вимог (а.с. 67-70 т.1), ухвалою суду від 10 грудня 2014р. прийняті до розгляду ці заяви про збільшення зустрічних позовних вимог. 11 червня 2015р. представником первісних відповідачів було подано до суду клопотання про зупинення провадження по справі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2015р. провадження по справі було зупинено на підставі п. 4) ч. 1 ст. 201 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2016р. відновлено провадження по справі. 06 липня 2016р. первісним позивачем було подано до суду заяву про залишення первісного позову без розгляду, в частині вимог до первісного відповідача ТОВ «Карго Трейд». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2016р., з урахуванням виправлених ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016р., описок, первісний позов залишено без розгляду в частині вимог до первісного відповідача ТОВ «Карго Трейд» на підставі п. 5) ч. 1 ст. 207 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2016р. зустрічні позови [PERSON] та ТОВ «Карго Трейд» залишені без розгляду на підставі ч. 3 ст. 169, п. 3) ч. 1 ст. 207 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р., ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 лютого 2017р. зазначена ухвала суду першої інстанції залишена без змін. 06 лютого 2017р. ліквідатором ТОВ «Карго Трейд» було подано апеляційні скарги на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014р. (а.с. 4-7 т. 2). Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2017р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за зазначеною апеляційною скаргою. Після повернення справи з апеляційної інстанції та призначення справи до розгляду, представником відповідача [PERSON] було подано апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014р. (а.с. 107, 108 т. 2), ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2018р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника [PERSON] на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2014р. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Карго Трейд» припинено, дата запису: 15 березня 2018р.; № запису: 10641170022011788. 21 травня 2018р. стороною відповідача [PERSON] було подано до суду зустрічний позов, в порядку ч. 2 ст. 193 діючого ЦПК України (а.с. 139, 140 т.2). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2018р. відмовлено в прийнятті зустрічного позову. 12 вересня 2018р. відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позов, в якому сторона відповідача зазначала, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, оскільки на думку сторони відповідача, вимоги за договором поруки, який було укладено з відповідачем припинились, у зв'язку з припиненням боржника за кредитним договором ТОВ «Карго Трейд». Свої позовні вимоги, позивач ПАТ «Європейський газовий банк» обґрунтовував тим, що 13 лютого 2103р. між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Карго Трейд» було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1, 1.3. якого, позивач відкрив боржнику ТОВ «Карго Трейд» відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 35000,0 євро терміном по 10 лютого 2014р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши боржнику кредит у сумі, визначеної у п. 1.1. кредитного договору. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13 лютого 2013р. між сторонами було укладено договір поруки № 134-130213/ІІ (далі по тексту - договір поруки), відповідно до п. 1.1. якого відповідач [PERSON] зобов'язувався перед позивачем відповідати за невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, при цьому поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, солідарно з боржником. 11 лютого 2014р. між кредитором та боржником, та поручителем були укладені договори про внесення змін до кредитного договору та до договору поруки, відповідно до яких було змінено строк повернення кредиту до 05 лютого 2015р. Оскільки боржник за кредитним договором свої зобов'язання, не виконував, позивачем 19 серпня 2014р. були надіслані письмові вимоги до позичальника та поручителя з вимогою про дострокове повернення кредиту, в порядку п. 3.2.6 кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на день подання позову, за кредитним договором сума заборгованості становить 35919,11 євро та складається з: боргу за кредитом - 34931,91 євро; простроченої заборгованості по процентам - 739,89 євро; пені за несвоєчасну сплату процентів - 247,31 євро. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити, наголошуючи, що зобов'язання відповідача [PERSON] за договором поруки не припинились, не дивлячись на те, що мало місце припинення позичальника ТОВ «Карго Трейд», відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позов, зазначаючи, що зобов'язання відповідача, як поручителя припинились, оскільки було припинено юридичну особу - позичальника ТОВ «Карго Трейд». Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 13 лютого 2103р. між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Карго Трейд» було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1, 1.3. якого, позивач відкрив боржнику ТОВ «Карго Трейд» відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 35000,0 євро терміном по 10 лютого 2014р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних (а.с .4-7 т.1). 11 лютого 2014р. між ПАТ «Європейський газовий банк» та ТОВ «Карго Трейд» було укладено договір про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого сторонами було змінено строк на який надавався кредит, а саме з 13 лютого 2013р. по 05 лютого 2015р., всі інші умови кредитного договору залишені без змін (а.с. 8 т.1). 13 лютого 2013р. між ПАТ «Європейський газовий банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.1. якого відповідач [PERSON] зобов'язувався відповідати перед позивачем солідарно з позичальником за своєчасне погашення суми кредиту за кредитним договором. Відповідно до п. 3.1., 3.2 договору поруки, поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, неустойки. Відшкодування збитків тощо. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. 11 лютого 2014р. між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору поруки, відповідно до якого були внесені зміни до договору поруки щодо змін строку на який надався кредит (а.с. 11 т.1). Судом достовірно встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі, згідно п. 1.1 цього договору. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого мається заборгованість. Так, станом на 19 серпня 2014р. сума заборгованості за кредитним договором становить 35919,11 євро та складається з: боргу за кредитом - 34931,91 євро; простроченої заборгованості по процентам - 739,89 євро; пені за несвоєчасну сплату процентів - 247,31 євро (а.с. 15 т.1). Судом встановлено, що в порядку п. 3.2.6 кредитного договору, позивачем було направлено позичальнику та поручителю вимогу про дострокове погашення кредиту (а.с. 12, 13 т.1). У відповідності з ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Таким чином, суд вважає, що враховуючи час направлення позивачем, як кредитором позичальнику та поручителю(відповідачу) вимог про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, а також зміст п. 3.2.5 кредитного договору, п. 2.1.1, 2.4.1 договору поруки, строк виконання зобов'язання настав достроково. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача, що порука припинилась, в силу того, що позичальник ТОВ «Карго Трейд» припинено 15 березня 2018р. судом оцінюється критично з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 березня 2017р. у справі № 6-20/3цс16, а також Верховним Судом в постанові від 24 вересня 2018р. у справі № 161/9805/15-ц. Оскільки позивач, як кредитор реалізував своє право на стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості шляхом звернення до суду з позовом (серпень 2014р.) до ліквідації боржника (позичальника ТОВ «Карго Трейд» (березень 2018р.), то припинення останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя. Наявний чинний запис про припинення ТОВ «Карго Трейд» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не свідчить про припинення основного зобов'язання та договору поруки, оскільки моментом реалізації кредитором права на захист порушеного права до припинення боржника є звернення до суду із позовом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,0 грн.

Outcome: approved