Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] в особі представника по довіреності [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача Чортківської міської ради про визнання права власності на новозбудовану частину будинку та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В жовтні 2014 року поивач [PERSON] в особі представника по довіреності [PERSON] уточнила позовні вимоги. Представники позивача зазначили, що позивач 18 грудня 1991 року за договором купівлі-продажу стала власником житлового будинку, огороді та сараю в розташованих в [ADDRESS]. На час придбання, загальна площа житлового будинку становила 78,9 кв.м., житлова 40,5 кв. м. У період з грудня 2004 року по серпень 2005 року отримала всі необхідні дозвільні документи та розпочала будівництво гаража з літньою кужнею на земельній ділянці поряд з будинком. Будівництво літньої кухні та гаражу здійснювала за власні кошти. Основні будівельні роботи нею були проведені в перід з 2005 року по 2007 рік і в 2010 році збудована літня кухня була оформлена як прибудова до житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею 97,5 м.кв., житловою 49,8 м.кв. Вирішуючи питання щодо власності майна, з метою усунення в майбутньому будь-яких суперечок між дітьми, як спадкоємцями, Сином-[PERSON], та дочкою-[PERSON], позивачка 26.12.1995 року склала заповіт, проте у 2007 році даний заповіт скасувала, вирішивши здійснити поділ житлового будинку шляхом дарування старого будинку синові [PERSON], а новозбудовану прибудову до будинку залишити у своїй власності, та в подальшому, як спадкове майно передати у власність дочці [PERSON]. Про дані наміри позивачка повідомила членів сім'ї, в тому числі сина та дочку, близьких родичів, а також про це знали сусіди. 03.09.2007р. позивачка подарувала належний їй будинок загальною площею 78,9 м. кв.. житловою площею 40.5 м. кв., своєму синові [PERSON], який на той час перебував у відпустці, приїхав із за кордону та знову виїхав за межі України. З 2004 року за власні кошти вона здійснювала будівництво прибудови загальною площею 97,5 м. житловою площею 49,8 м. кв., вартістю 302585 грн., що складається з коридору загальною площею 12,6 м. кВ. позначений « 1-10» кухні площею 23.6 м. кв., позначений « 1-6», санвузла площею 10,4 м. кв., позначений « 1-7»; входу в підвал площею 1,1 м. кв. позначений « 1-8» і двох кімнат в мансарді площею 21,6 м. кв. та 28, 20 м. кв. відповідно, позначених « 1-9» і« 1-10»; та гаража, площею 30,4 м. кв., вартістю 58211 грн., які не мала наміру відчужувати. Після завершення будівництва загальна площа будинку по [ADDRESS] разом з прибудованою літньою кухнею становить 169,5 м. кв., з яких житлова площа становить 100,1 м. кв. Тож прибудова становить 53,44% від загального розміру будинку (53/100 ідеальних часток), а подарована позивачкою стара частина будинку, відповідно - 46,56% (47/100 ідеальних часток). Після смерті сина [PERSON] [INFO], позивачка в травні 2014 року розбираючи його особисті речі, знайшла правовстановлюючі документи на будинок, в яких вказано, що рішенням виконкому Чортківської міської ради від 19.01.2011 року право власності на житловий будинок по [ADDRESS] загальною площею 169, 5 м. кв., житловою площею 100,1 м. кв., гараж та огорожу в цілому зареєстровані на [PERSON], внаслідок чого 04.02.2011р. йому було видане свідоцтво на право власності серії САС №775696. Тобто, саме відповідачем - Чортківської міською радою на [PERSON] зареєстровано право власності не лише на подарований йому будинок площею 78,9 кв. м., а й на прибудову до будинку та гараж, які позивачка не передавала та не мала наміру передавати у власність синові, чим незаконно позбавлено її права власності на належне їй майно прибудову, що становить 53/100 всього будинку та гаражу. В лютому 2011 року, були зроблені лише чорнові роботи з будівництва прибудови та гаража і вказані приміщення не були придатні для використання. А на час розгляду справи оздоблювальні роботи повністю завершені лише в санвузлі, придатними для користування є також коридор і кухня (тобто лише приміщення, що знаходяться на першому поверсі), а в інших приміщеннях прибудови та в гаражі оздоблювальні роботи ще не розпочинались, тож раніше позивачка не вважала за необхідне звертатись у відповідні органи для введення будинку в експлуатацію та реєстрації права власності на новостворену частину будинку. Проте, як вбачається з сертифіката відповідності ДБН, стандартам та правилам від 29.10.2010р. Інспекція ДАБК у Тернопільській області засвідчила, що житловий будинок загальною площею 169,5 кв. м є закінченим будівництвом об'єктом і відповідає усім необхідним стандартам, нормам і правилам Таким чином, будинок був введений в експлуатацію ще восени 2010 року без відома позивачки за зверненням її померлого сина, внаслідок чого відповідачем і була проведена реєстрація права власності, про що вона довідалась лише в травні 2014 року, чим було не дотримано порядок набуття права власності, тому позивачка [PERSON] та її представники посилаючись на викладене, підтримуючи позовні вимоги, просять скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04.02.2011р. серії САС №775696, видане на ім'я [PERSON], в частині реєстрації права власності на 53/100 ідеальних часток житлового будинку та гараж та визнати за [PERSON] право власності на: прибудову до житлового будинку по [ADDRESS]. загальною площею 97, 5 м. кв., житловою площею 49,8 м. кв., вартістю 302585 грн., що складається з наступних приміщень: коридору загальною площею 12,6 м.кв., (позначений «1-1»), кухні площею 23,6 м. кв., « 1-6»; санвузлу площею 10.4 м. кв. « 1-7»; входу в підвал площею 1,1 м. кз. « 1-8»; кімнати в мансарді площею 21,6 м. кв. « 1-9»; кімнати в мансарді площею 28. 20 м. кв. « 1-10». гараж площею 30,4 м. кв. вартістю 58211 гривень. Відповідач Чортківська міська рада подала заперечення проти позову без зазначення доказів, справу просить розглядати без участі представника Чортківської міської ради. В запереченні проти позову зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та не обґрунтованими. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], погоджується з позовними вимоги [PERSON]. Показала суду, що дійсно позивачка самостійно вела прибудову літньої кухні та гаражу за власні кошти. Будівельні роботи нею були проведені в перід з 2005 року по 2007 рік і в 2010 році була збудована літня кухня, оформлена як прибудова до житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею 97,5 м.кв., житловою 49,8 м.кв. Ствердила, що дійсно позивачка [PERSON] з метою усунення в майбутньому будь-яких суперечок між сином [PERSON] та нею дочкою [PERSON], склала заповіт 26.12.2005 року щодо спадкування ними майна, проте у 2007 році даний заповіт скасувала, вирішивши здійснити поділ житлового будинку шляхом дарування старого будинку синові [PERSON], а новозбудовану прибудову до будинку залишити у своїй власності, та в подальшому, як спадкове майно вважала передати у власність їй як дочці [PERSON] Після смерті брата [PERSON], було виявлено, що він без відома позивачки оформив на себе право власності на весь житловий будинок. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет сору [PERSON] по довіреності [PERSON] та її представник [PERSON], не погоджуються з позовними вимогами [PERSON], вважають їх безпідставними та не обґрунтованими. Допитані як свідок [PERSON] та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали суду, що позивачка [PERSON] самостійно, за власні кошти, за кошти у позику, без будь якої допомоги, в той час як син [PERSON] перебував за кордоном, починаючи з 2005 року по 2007 рік, та після до 2010 році була збудовала літня кухня як прибудова до житлового будинку по [ADDRESS] та гараж. Заслухавши позивача, третіх осіб, представника третьої особи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання про прийняття рішення про часткове задоволення позовних вимог по слідуючих підставах. Відповідно до положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що в поєднанні з положеннями ст.60 ЦПК України покладається на сторони і доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що згідно рішення виконкому Чортківської міської ради №80 від 20.03.1991 року, [PERSON] придбала у виконкому житловий будинок по [ADDRESS], загальною площею 49,5 м.кв., в тому числі житлової 40,5 кв.м., який відповідно еплікації то поверхового плану складався з підвалу площею 21. 7 м. кв., позначений «під-І» ; тамбуру площею 7,7 м. кв., позначений «І»;кухні площею 9 м. кв., позначений « 1-1»; кімнати площею і 0,7 м. кв., позначена « 1-2»; кімнати площею 14,9 м. кв., позначена « 1-3» ;кімнати площею 14,9 м. кв.. позначена « 1-4». Згідно рішення виконкому Чортківської міської ради №6 від 19.01.2006 року, надано дозвіл [PERSON] на будівництво гаража з літньою кухнею по [ADDRESS]. Згідно будівельного паспорта на будівництво гаражу з літньою кухнею в [ADDRESS] виданого на ім'я, [PERSON], проекту, дозволу на виконання будівельних робіт №121 від 05.08.2005 року на її ім'я, . на будівництво гаража з літньою кухнею по [ADDRESS]. , [PERSON] є забудівником даних приміщень загальною площею 58,95 м.кв., площею забудови 73,49 м.кв. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0710 га в межах згідно з планом, для обслуговування житлових та господарських будівель в [ADDRESS] згідно до державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №635, виданого Чортківською міською радою 10.04.2000 року. Згідно поданих позивачем [PERSON] копій товарних чеків, накладних, розписок, підрахунків за 2006-2011 роки, нею витрачено на будівельні матеріали, на проведенні роботи, необхідні матеріали та компоненти будівництва, комплектуючі, сантехнічні матеріали і.т.д.- близько 93000 гривень. Згідно договору дарування від 03.09.2007 року, [PERSON] подарувала [PERSON]- житловий будинок площею 40,5 м.кв., загальною площею 78,9 м.кв. позначений у плані літерою «А», огорожа « 1». Згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно від 04.02.2011 року серії САС №775696, [PERSON] є власником житлового будинку, з господарською будівлею та спорудою [ADDRESS], загальною площею 169,5 м.кв., житловою площею 100,1 м.кв., гаражу, огорожі. Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як вийняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закон' або незаконність набуття права власності не Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, надувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 33І ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідні роз'яснення у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п.15 постанови), згідно з якими законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. З таких обставин, виходячи з вищевказаних норм, оскільки позивачка [PERSON] є особою, що правомірно, на підставі наявних дозвільних документів здійснила будівництво (створила) нерухоме майно (прибудову та гараж), яке введене в експлуатацію - вона є власником цього майна. ЇЇ право потребує захисту відповідно до положень ст.392 ЦК України, оскільки це право не визнається спадкоємцем майна померлого [PERSON] - третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору-дочкою [PERSON] Оскільки на даний час є чинним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04.02.2011р. серії САС №775696, видане на ім'я [PERSON], згідно з яким останньому належить весь будинок в цілому з спорудою та господарською будівлею (гаражем), суд вважаємо за необхідне частково задовольняючи позовні вимоги скасувати дане свідоцтво в частині реєстрації права власності на загальну площу 97,5 кв.м., житлову площу 49,8 кв.м. в житлововому будинку та гараж, оскільки належними та допустими доказами не доведено, що це буде становити 53/100 ідеальних часток цього будинку, та гаражу та визнати за [PERSON] право власності на новостворене нерухоме майно, до створення якого окрім неї участі ніхто не приймав, а саме на прибудову до житлового будинку по [ADDRESS], загальною площею 97,5 кв.м., житловою площею 49,8 кв.м., що складається з відповідних приміщень згідно плану, оскільки вона була єдиним забудівником даних приміщень. Позивач [PERSON] понесла документально підтверджені судові витрати згідно квитанцій №54, 53 від 09.08.2014 року та №1100 від 10.10.2014 року по сплаті судового збору в загальному розмірі 3973 грн. 56 коп., які присуджуються позивачеві з відповідача згідно ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial