Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем [PERSON] вона проживає однією сім'єю з серпня 2012 року, шлюб був зареєстрований виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області 12 вересня 2013 року за актовим записом № 113. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач ухиляється від надання матеріального допомоги у достатньому обсязі. Угоди про добровільну сплату аліментів в належному розмірі між сторонами не досягнуто. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років. Відповідач працює на ЗАТ «ЗЗРК» та отримує заробітну плату в достатньому обсязі для того, щоб утримувати нашу спільну дитину та позивача, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень проти позову не надав. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з відповідачем [PERSON] позивач проживає однією сім'єю з серпня 2012 року, шлюб був зареєстрований виконкомом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області 12 вересня 2013 року за актовим записом № 113. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач ухиляється від надання матеріального допомоги у достатньому обсязі. Угоди про добровільну сплату аліментів в належному розмірі між сторонами не досягнуто. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною до трьох років. Відповідач працює на ЗАТ «ЗЗРК» та отримує заробітну плату в достатньому обсязі для того, щоб утримувати спільну дитину та позивача. Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1); мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу утримувати дитину та дружину, а тому вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною трьох років. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved