Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

В провадженні Київського районного суду м.Полтава з 08.07.2016 року перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя та про поділ спільного майна подружжя. Позивач в позові вказувала на те, що вона з серпня 2004 року про грудень 2014 року проживала однією сім'єю з [PERSON]. Під час проживання однією сім'єю, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Крім того, в цей період з метою придбання транспортного засобу марки Hyundai Accent вони отримали кредит, який оформили на неї. 26.04.2010 року в них народилося двоє дітей син [PERSON] та син [PERSON]. В 2010 році вона зареєструвала [PERSON] в квартирі, що належить її батькам [PERSON] та [PERSON] Під час їхнього спільного проживання, ними було придбано в липні 2013 року вантажний автомобіль [NUMBER], а в квітні 2006 року ними було придбано металевий гараж в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Космос», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фрунзе, 152-А. Просила суд встановити, що вона з серпня 2004 року по грудень 2014 року проживала однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Визнати вантажний автомобіль [NUMBER] об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Визнати гараж металевий (не капітальний) в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Космос», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фрунзе 152-А об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Визнати за нею право власності на 1/2 частку вантажного автомобіля [NUMBER], як на частку в спільній сумісній власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частку гаражу металевого (некапітального) в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Космос», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фрунзе 152-А. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позов підтримали, просили суд задовольнити позовні вимоги в частині визнання спірного автомобіля об»єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на ? його частину за [PERSON]. Не наполягають на поділі спірного гаража. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] з позовом не згодні. Просили суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Третя особа ОК «Автогаражний колектив «Космос» в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника ОК «Автогаражний колектив «Космос». Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що з серпня 2004 року по серпень 2014 року вони проживали однією сім'єю. 26.04.2010 року в них народилося два сини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.16-17), які на даний час проживають разом з матір'ю [PERSON] Крім того, судом встановлено, що з 2010 року [PERSON] був зареєстрований в квартирі, що належить батькам позивачки - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується договором №25 від 07.04.2010 року (а.с.12). Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтверджується також рішенням Київського районного суду м.Полтави від 02.06.2015 року, яке набрало законної сили 28.07.2015 року (а.с.9-10). Частиною 2 та частиною 4 ст.3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з серпня 2004 року по серпень 2014 року підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так судом встановлено, що в період спільного проживання [PERSON] та [PERSON], між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк» 29.04.2008 року було укладено кредитний договір №88-019/ФКВ-08, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 13 350,00 доларів США. В забезпечення даного зобов'язання між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого останній поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором (а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 60, ч.1 ст. 61 СК України кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком включеного з цивільного обороту. Крім того, судом встановлено, що підчас спільного проживання сторін, в квітні 2006 року ними було придбано в липні 2013 року вантажний автомобіль [NUMBER]. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання вантажного автомобіля [NUMBER] об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки вони були придбані в період перебування сторін в цивільному шлюбі. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину вантажного автомобіля [NUMBER] підлягають задоволенню. Судом не приймаються доводи відповідача [PERSON], що спірний автомобіль був придбаний за його особисті кошти, що підтверджується договором позики від 06.06.2013 року (а.с.94, том 1), а тому є його особистою власністю, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що даний автомобіль він дійсно придбавав за власні кошти. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину гаражу металевого (некапітального) в обслуговуючому кооперативі «Автогаражний колектив «Космос», що розташований за адресою: м.Полтава, вул.Фрунзе 152-А необхідно відмовити, оскільки даний гараж є некапітальною спорудою та не підлягає поділу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial