Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 23 червня 2015 року вона та відповідач зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що сторони не зійшлись характерами, проживають окремо більше року, крім того позивач народила дитину від іншого чоловіка. Фактично сім'я розпалась, збереження шлюбу та подальше спільне життя стало неможливим, примирення з відповідачем не може бути та позивач цього не бажає. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Підтримала позов в повному обсязі. В підготовче судове засідання відповідач не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до ст.. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (частина 1); суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2). Судом встановлено, що 23 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що зроблено актовий запис № 54 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Враховуючи, що на теперішній час сім'я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved