Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що його довірителька разом з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двох дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалось, наданий судом термін для примирення позитивних наслідків не приніс. Тому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. (одній тисячі) на кожну дитину щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. (одній тисячі) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей визнав та не заперечив проти їх задоволення та додатково пояснив, що він сам у добровільній формі надавав та надаватиме позивачу допомогу на утримання дітей. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивачки, до досягнення сином трьохрічного віку позов не визнав та пояснив, що ті кошти, які він надавав позивачу вона витрачала виключно на власні потреби, а не на потреби їхніх дітей. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2010 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №061034 виданим 29 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2010 року серпня місяця 29 числа зроблено відповідний актовий запис за №1146. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №151551 виданим 06 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася 22 вересня 2011 року в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2011 року жовтня місяця 06 числа зроблено відповідний актовий запис за №2535. Батьками записані: [PERSON] та [PERSON]; свідоцтвом про народження сері І-ГЮ №220007 виданим 28 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народився 21 серпня 2014 року в м.Рівне, про що 28 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис за №2303. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Протягом останнього часу шлюбні відносини між сторонами погіршувались, що призвело до фактичного їх припинення. На даний час сторони не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, фактично їх сімя розпалась, а шлюб існує лише формально. Наданий судом пятимісячний термін для примирення позитивних наслідків не приніс, відповідач заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення, перспектив для збереження сімї не вбачається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як було встановлено в судовому засіданні позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітнім сином сторін [PERSON], [INFO], у звязку з чим вона потребує додаткових коштів на своє утримання. Однак, заявлений розмір аліментів які позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь є завищеним, документально не підтвердженим, і тому, з врахуванням вимог розумності та справедливості, до стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років підлягають стячгненню аліменти в розмірі по 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 травня - 1228 гривня. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1000,00 грн. визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved