Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

В позовній заяві, яка надійшла до суду 02 жовтня 2019 року, позивач [PERSON] вказала, що вона є власницею земельної ділянки площею 14,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0548, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області. 14 лютого 2018 року їй стало відомо, що між нею та відповідачем по справі нібито було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), який був зареєстрований 03 квітня 2015 року. Дана обставина стала їй відома з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 лютого 2018 року №113903897. Договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) між нею та відповідачем не укладалося, і вона не ставила будь-яких підписів. У 2008 році нею було надана довіреність на ім`я [PERSON] , яка діяла до 10 червня 2011 року. Повноваження, які були зазначені у довіреності, це представляти інтереси з питань обміну земельними ділянками. Повноважень на укладання договорів емфітевзису цією довіреністю вона не надавала. Тому, вважає що даний договір емфітевзису є недійсним. Просить визнати недійсними договір про надавання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 20.03.2011 року укладений між нею та відповідачем; зобов`язати відповідача повернути належну їй на праві приватної власності земельну ділянку. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду (а.с.11). Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження (а.с.15). Ухвалою суду від 03 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.35). Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року витребувано докази у приватного нотаріуса Ясинуватського районного Нотаріального округу Дорменок Ю.М. (а.с.82). 24 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача. У відзиві зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає з таких підстав. По-перше, між ТОВ «Агро-Бета» та позивачем дійсно був укладений договір емфітевзису про надання права користування земельною ділянкою для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0548, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області. Від імені [PERSON] договір був підписаний представником позивача за довіреністю - [PERSON] . Про що мається вказівка у преамбулі спірного договору. Позивач зазначила, що надала нотаріальну довіреність іншим громадянам, а примірник вказаної довіреності не надала вказавши, що оригінал знаходиться у представника. По-друге, відповідно до Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257). Відповідно до статті 257 ЦКУ Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Стаття 261 ЦКУ встановлює, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, його порушила. Спірний договір емфітевзису був укладений ще у 2011 році, тобто вже майже 10 років тому. Є дуже дивним твердження позивача про те, що вона дізналась про наявність оскаржуваного договору емфітевзису лише 14.02.2018 року. Адже, позивачу всі ці роки було достеменно відомо, що відповідач користується її земельною ділянкою. За цей час позивач жодного разу не зверталась до ТОВ «Агро-Бета». Якщо виходити з того, що між ТОВ «Агро-Бета» та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки, тоді чому вона за ці 10 років, не звернулась до ТОВ «Агро-Бета» з приводу невиплат орендної плати. З цього вбачається, що позивач знала про укладення саме договору емфітевзису. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання позивач не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про можливий розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову заперечують з підстав викладених у відзиві. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Статтею 4 ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 14,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0548, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області (а.с.6). Відповідно до Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 39550852 від 27.06.2019 року, 10 червня 2008 [PERSON] надала право своєму представнику [PERSON] представляти її інтереси з питань обміну земельними ділянками. Строк дії довіреності до 10 червня 2011 року (а.с.5). 20 березня 2011 року між власником земельної ділянки [PERSON] , в особі [PERSON] з одного боку та ТОВ «Агро-Бета» з іншого боку був укладений договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 14,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 1425583200:05:000:0548, що знаходиться на території с/ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області.. Строк дії договору - 100 років (а.с.22-26). Договір емфітевзису був зареєстрований 31 березня 2015 року в Реєстраційній службі Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.6). Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частинами першою, третьою статті 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (частина перша, третя статті 238 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Перевищення повноважень - це довільне збільшення представником обсягу права на здійснення правочинів, який встановлено вказівкою того, кого представляють або нормами права. При перевищенні повноважень представник зі своєї ініціативи розширює межі наданого йому повноваження, не погодивши такий відступ із довірителем. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалася на те, що при укладанні 20 березня 2011 року її представником за дорученням [PERSON] з ТОВ «Агро-Бета» договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзису) площею 14,08 га, кадастровий номер 1425583200:05:000:0548 на строк 100 років, її представник перевищив свої повноваження, так як вона не уповноважувала його на укладання такого договору і не схвалювала його в наступному. За інформацією приватного нотаріуса Дорменок Ю.М. Ясинуватського районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 08 жовтня 2020 року № 899/01-16 не є можливим надати копію довіреності, посвідчену 10 червня 2008 року від імені [PERSON] , тому що з 19 вересня 2007 року напрацьований приватним нотаріусом архів був вивезений представниками «Міністерства юстиції ДНР» у невідомому напрямку. Зазначені доводи нічим не спростовуються. Частиною 1 ст. 247 ЦК України вказано, що строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Представництво за довіреністю припиняється у разі: закінчення строку довіреності п.1 (п.1 ч.1 ст. 248 ЦК України). Відповідно до Витягу № 39550852 від 27.06.2020, 10.06.2008 [PERSON] надала право своєму представнику [PERSON] представляти її інтереси лише з питань обміну земельними ділянками. Строк дії довіреності до 10.06.2011 (а.с.5). Тобто, нею надано право представнику на укладання конкретного договору, а саме: правочину щодо обміну земельних ділянок. Повноваження повіреного на укладання договору емфітевзису відносно земельної ділянки з кадастровим номером 1425583200:05:000:0548 від імені [PERSON] довіреність не містить. За встановлених обставин, укладаючи 20 березня 2011 року договір про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзису) площею 14,08 га, кадастровий номер 1425583200:05:000:0548, представник [PERSON] перевищив свої повноваження, тобто довільно збільшив обсяг прав на здійснення правочинів, який встановлено вказівкою позивача, оскільки укладання саме такого договору не було передбачено довіреністю, чим порушив права позивача. Представник зі своєї ініціативи розширив межі наданого йому повноваження, не погодивши такий відступ із довірителем і не отримавши наступного схвалення правочину довірителем. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 20 березня 2011 року та зобов`язання повернути належну їй земельну ділянку на право приватної вланості, підлягають задоволенню. Щодо застосування до правовідносин строку позовної давності, заявленої представником відповідача, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно дост. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач [PERSON] довела, що про існування договору емфітевзису вона дізналася 14 лютого 2018 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ін., яка сформована 14 лютого 2014 року представником позивача [PERSON] (а.с.6). З моменту, коли [PERSON] довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушив, не сплив трирічний строк позовної давності. Оскільки позивач особисто не підписувала договір емфітевзису, що підтверджує і пердставник відповідача, то вона і не могла знати про укладення його. Відповідач не надав доказів на підтвердження того, що про укладення даного договору було повідомлено позивачу. Щодо розподілу судових витрат, то слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Бета» на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved