Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

В позові вказано, що 14.05.2016 о 22-45 год відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Рено Мастер д.н.з. [NUMBER] в [ADDRESS], не вибрав безпечної швидкості та не дотримався дистанції та інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Тойота Авенсіс д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, [PERSON] порушив п. 2.9А, п.п. 12.1, 13.1 Правила дорожнього руху та постановами Івано-Франківського міського суду від 01.07.2016 та від 11.07.2016 відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого відповідно ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Власнику автомобіля Тойота Авенсіс д.н.з. [NUMBER] , який звернувся до позивача про відшкодування шкоди, завданої відповідачем, було виплачено позивачем відшкодування в сумі 67033,02 грн., на підставі заяви на виплату страхового відшкодування, проколу огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції та розрахунку суми страхового відшкодування, а також платіжного доручення №ЗР069736 від 13.12.2016 (а.с. 10-14,18-22). Позивач просив суд стягнути з відповідача 67033,02 гривень сплаченого страхового відшкодування та покласти судові витрати на відповідача. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату та час судового розгляду, про причини неявки суд не повідомляв, не подав заперечення проти позову та докази на спростування позову. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до полісу №АІ/9382567 (а.с.4) за ним застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду завдану майну на 100000 гривень, а забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Рено Мастер д.н.з. [NUMBER] . Постановою Івано-Франківського міського суду від 01.07.2016 відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а постановою Івано-Франківського міського суду від 11.07.2016 відповідача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП за обставин керування 14.05.2016 року об 22-45 год автомобілем Рено Мастер д.н.з. [NUMBER] в [ADDRESS] в стані алкогольного сп`яніння та допущення зіткнення з автомобілем Тойота Авенсіс д.н.з. [NUMBER] який належить [PERSON] (а.с.8-9). 20.09.2016 [PERSON] , власник автомобіля Тойота Авенсіс д.н.з. [NUMBER] подав позивачу заяву на виплату (а.с.18) У відповідності до розрахунку страхового відшкодування від 12.12.2016 власнику колісного транспортного засобу Тойота Авенсіс номер [NUMBER] сума страхового відшкодування складає 67033,02 грн, франшиза - «0,00» (а.с.19). Згідно до платіжного доручення №ЗР069736 від 13.12.2016 позивач сплатив 111227,02 грн., як перерахування грошових коштів по масових виплатах, в тому числі 67033,02 грн., як суму страхового відшкодування [PERSON] (а.с.21-22). За законом страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страховий випадок є правовою підставою для відшкодування шкоди, завданої внаслідок його настання. Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до норм ч.1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. А згідно до п. а) ст. 38.1.1 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду, що завдана діями відповідача, оскільки відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду і самовільно залишив місце пригоди, а позивачем відшкодовано шкоду, завдану третій особі винними діями відповідача. Таким чином позивачем доведено правові підстави позову. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже процесуальним законом на відповідача покладено обов`язок спростування правових підстав позову, проте відповідач таким правом не скористався, відзиву не подав, інших доказів, що спростовують твердження позивача суду не представив. Відтак суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення вимог позову. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved