Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що 22 лютого 2011 року шлюб між сторонами рішенням Хмельницького міськрайонного суду було розірвано, від даного шлюбу в сторін є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] 22 грудня 2011 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] для утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] щомісячно в твердій грошовій сумі по 900 грн. на кожну дитину, починаючи з 12 квітня 2011 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. Станом на серпень 2014 року у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, проте заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] виникла через те, що з серпня 2012 року син переїхав постійно проживати разом з позивачем і перебуває на повному матеріальному утриманні батька. На даний час відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року припинено стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання сина [PERSON] Посилаючись на ч. 2 ст. 197 СК України, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вражає, що його має бути звільнено від сплати заборгованості по аліментах на утримання сина з серпня 2012 року по серпень 2014 року, а тому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 11109,81 грн. за вказаний період. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що право на одержання утримання на дитину має той, з ким проживає дитина, і на момент стягнення аліментів на утримання сина він проживав з матір'ю, однак на даний час ця обставина змінилась, дитина проживає з батьком. Крім того, відповідач не надала доказів того, що вона у вказаний позивачем період утримувала сина та які суми коштів нею на таке утримання витрачені. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечила, пояснивши, що дійсно з серпня 2012 року син переїхав жити до батька, але час від часу з 2012 року по даний час живе у неї - по вихідних і на канікулах, при чому вона також витрачає власні кошти на утримання сина (на його харчування, кишенькові кошти), хоча такі витрати не фіксувала, їх точний розмір їй невідомий, однак він перевищує ту суму заборгованості по аліментах, яка наявна у позивача. При вирішенні спору покладається на розсуд суду. Допитаний в якості свідка [PERSON] (син сторін) в судовому засіданні пояснив, що в серпні 2012 року переїхав проживати до батька, після чого тато забезпечує його матеріально, а також мама витрачає власні кошти на його утримання тоді, коли він по два-три дні проживає у неї, однак точні суми таких коштів йому невідомі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що 22 грудня 2011 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] для утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], щомісячно в твердій грошовій сумі по 900 гри. на кожну дитину, починаючи з 12 квітня 2011 року і до досягнення повноліття старшої дитини. З серпня 2012 року [PERSON] переїхав постійно проживати разом з батьком і перебуває на його утриманні, в зв'язку з чим відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2014 року, яке набрало законної сили 26 серпня 2014 року, припинено стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] в сумі 900 гри. щомісячно. Разом з тим, за період з 1.09.2012 року по 26.08.2014 року у позивача виникла заборгованість перед відповідачем по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] в сумі в сумі 11109,81 грн. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.02.2011 року у справі № 2-1096/11, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2011 року у справі № 2/2218/3579/11, повторним свідоцтвом про народження [PERSON], рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 7.08.2014 року та матеріалами у справі № 686/15107/14-ц, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12.08.2014 року та матеріалами у справі № 686/14453/14-ц, актом обстеження умов проживання від 1.07.2014 року, довідкою-розрахунком Другого МВ ДВС ХМРУЮ від 30.10.2014 року за вих. № 34484, що містяться в матеріалах даної справи. Відповідач в період з 1.09.2012 року по 26.08.2014 року також брала участь в утриманні сина, що не оспорюється позивачем і підтверджується показаннями свідка, однак розмір такої участі нею не конкретизований і будь-якими доказами не підтверджений, тоді як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В зв'язку з цим, оскільки батьки мають рівні обов'язки з утримання дітей, суд розцінює дані витрати відповідача, як її частку участі в утриманні сина поряд з часткою позивача, яка складала згідно рішення суду розмір аліментів 900 грн. на місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що мас істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона мас право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, зважаючи на те, що право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина і на чиєму утриманні вона знаходиться, а неповнолітній [PERSON] з серпня 2012 року постійно проживає разом з позивачем та знаходиться з цього часу на його утриманні, суд приходить до висновку, що позивача має бути звільнено від сплати заборгованості по аліментах на його утримання в період з 1.09.2012 року по 26.08.2014 року. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 243,60 грн., сплачені позивачем та підлягають стягненню на його користь з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України, На підставі наведеного та

Outcome: approved