Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 11423.81 дол. США та 32090,03 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 вересня 2005 року між банківською установою та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 14000 дол. США, строком користування до 23 вересня 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 12% річних та зі сплатою щомісяця комісії за управління кредитом в розмірі 0,25% від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитних договором, було укладено договір поруки з [PERSON], відповідно до умов якого поручитель відповідає перед банківською установою в повному обсязі, відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. Позичальник за кредитним договором свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 07 липня 2015 року виникла заборгованість в сумі 12 932. 80 дол. США, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 10610,72 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків - 661,65 доларів США; заборгованість по сплаті комісії- 151,44 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 108,99 доларів США, що еквівалентно 2317.77 грн.; штраф за порушення п.5.3 кредитного договору - 1400,0 доларів США, що еквівалентно 29772.26 грн. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені частково: стягнуто солідарно з відповідачів на користь банківської установи заборгованість за кредитним договором в сумі 11423.81 дол. США та 2317.77 грн. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення в частині стягнення з нього заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Апелянт посилається на те, що висновок суду першої інстанції про строк дії договору поруки до 23 вересня 2025 року є хибним. Апелянт вказує на те, що п. 5.3 договору поруки передбачено, що договір діє до належного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, тобто сторонами строк дії договору поруки не встановлений. Апелянт зазначає, що умовами кредитного договору передбачено погашення заборгованості щомісячними платежами, заборгованість по кредиту вперше виникла 24 грудня 2012 року, а позовна заява подана до суду після спливу шестимісячного строку з моменту настання строку погашення чергового платежу, а тому порука є припиненою. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 23 вересня 2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір, відповідно до якого банківська установа надає позичальнику грошові кошти у сумі 14 000 доларів США. Грошові кошти були отримані позичальником 23 вересня 2005 року ( а.с. 15). Згідно з п. п. 1.3, 3.3.4, 4.3.15 укладеного кредитного договору та додаткової угоди № 1 до укладеного кредитного договору відсоткова ставка за кредитом становить 12 % річних; плата за управління кредитом щомісяця становить 0.25 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом; строк повернення кредиту до 23 вересня 2025 року. Відповідно до п. п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 укладеного кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом перерахування на рахунок щомісячного мінімального платежу у розмірі 160 доларів США. до 20 числа поточного місяця. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 23 вересня 2005 року, між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] 23 вересня 2005 року було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позичальник свої зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконував, укладеним договором поруки передбачений строк його дії до 23 вересня 2025 року, тобто порука не є припиненою, а тому суму заборгованості по тілу кредиту, процентам, комісії та пеню слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку; позивачем не надано доказів порушення позичальником п. 5.3 укладеного кредитного договору, а тому відсутні підстави для стягнення штрафу у розмірі 29772.26 грн. Проте, з таким висновком частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором строк пред»явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов»язання у повному обсязі або у зв»язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як вбачається з п. 5.3 договору поруки від 23 вересня 2005 року дія цього договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов»язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов»язань згідно з умовами цього договору, тобто строк дії договору поруки не встановлено. Відповідно до п. 3.3.4 кредитного договору від 23 вересня 2005 року строком виконання зобов»язання у повному обсязі є 23 вересня 2025 року. ПАТ КБ «Надра» 17 липня 2015 року направив [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, а 28 серпня 2015 року звернувся до суду з відповідним позовом, тобто позивачем не пропущений шестимісячний строк для пред»явлення вимоги до поручителя. Доводи апелянта про те, що умовами кредитного договору передбачено погашення заборгованості щомісячними платежами, заборгованість по кредиту вперше виникла 24 грудня 2012 року, а позовна заява подана до суду після спливу шестимісячного строку з моменту настання строку погашення чергового платежу, а тому порука є припиненою, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі доводи апелянта ґрунтуються на помилковому тлумаченні правових норм.

Outcome: partial