Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що 25 квітня 2010 року помер дядько позивача [PERSON], після чого відкрилась спадщина у вигляді належного особі майна. У звязку з фактичним прийняттям спадщини спадкоємець належним чином спадкові права не оформлювала, із відповідною заявою до нотаріуса не зверталась. З огляду на пропуск встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] звернулась в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але від представника особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, але від особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши представлені письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що 25 квітня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №222975, виданим Третім Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції від 28 квітня 2010 року, актовий запис №425 від 28 квітня 2010 року. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на ст. 1223 ч.1 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як свідчать матеріали справи, померлий [PERSON] приходився дядьком позивачу [PERSON], відомості про наявність інших спадкоємців відсутні. Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлює ст. 1269 ч.1 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно листа Третьої одеської державної нотаріальної контори №1305/01-16 від 24 березня 2017 року, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. [PERSON] спадщину фактично прийняла, з заявою про відмову від спадщини до нотаріуса не зверталась. Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з викладеного, суд вбачає можливим задовольнити вимоги [PERSON] та визначити позивачеві додатковий строк для подання необхідної заяви.

Outcome: approved