Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зустрічній позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном. [PERSON] просив визнати [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщнням, а саме квартирою [ADDRESS] і примусово зняти його з реєстраційного обліку в квартирі. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до адресної картки, виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, у даній квартирі мають право проживати троє людей, а саме [PERSON] ( онук), [PERSON] ( донька) та відповідач [PERSON]. Однак, відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично, із грудня 2016 року по даний час в зазначеній квартирі не проживає та не з'являється, а тому втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин, а також у зв'язку із відмовою сплачувати комунальні послуги. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за ним, чим об'єктивно порушуються його права. [PERSON] в даному провадженні звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та просив зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою за адресою [ADDRESS] шляхом вселення його у квартиру. Свої вимоги обґрунтовує тим, що місце його проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS], де проживав з 2013 року разом із [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO]. [PERSON] усілякими можливими способами вчиняє перешкоди у користуванні майном, зокрема, змінює замки (перша заміна замка відбулася в травні, в червні - друга, і відповідно в липні - третя заміна замка), у зв'язку з чим він позбавлений можливості користуватися майном. [PERSON] фактично примусово виселив його з дому, в квартиру не пускає чим порушує його право на користування майном, де зареєстроване його місце проживання. Відповідач контактувати з ним не бажає, врегулювати спір в позасудовому порядку не погоджується. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] підтримав позов в межах доводів позовної заяви та просив задовольнити. Пояснив, що з грудня 2016 року відповідач у спірній квартирі не проживає, з квартири він його не виганяв. У червні 2017р. відповідач зібрав свої речі в рюкзак та залишив квартиру. На даний час відповідач не є членом його сім'ї, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому звернувся до суду з позовом, який просив задовольнити. Зустрічну позовну заяву не визнав. Просив відмовити у її задоволенні. Пояснив, що один раз в грудні 2016 року міняв замок у вхідних дверях. Відповідач- позивач [PERSON] позов [PERSON] не визнав. Просив відмовити в його задоволенні. Підтримав зустрічний позов, який просив задовольнити. Пояснив, що в спірній квартирі він проживав до червня 2017 року. В наслідок конфліктів, які виникали між ним та [PERSON] залишив спірну квартиру. Підтвердив, що колишня дружина давала йому ключі від вхідних дверей. Оскільки [PERSON] неодноразово змінював замки у вхідних дверях в квартиру, вважає, що цим чиняться йому перешкоди в користуванні квартирою. Пояснив, що він приходить до дитини, дружина пускає його до квартири, де він проводить час, проте ввечері залишає квартиру. Заслухавши пояснення позивача-відповідача, відповідача-позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупноситі, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України «... кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.» Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до адресної картки, виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 16.06.2017 р., у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO].н., [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Подані до суду як докази Акти від 29.06.2017р.,29.07.2017р., суд вважає недостовірними доказами, так як одержані в порушення порядку, встановленому законом , оскільки складені позивачем [PERSON], який не є посадовою особою уповноваженою на складання актів, зазначені в акті особи в судовому засіданні як свідки не допитувалися. (ч.1 ст. 78 ЦПК). Та такий доказ не є письмовим в розумінні положень ст. 95 ЦПК. З оглянутих судом рахунків-повідомлень про оплату комунальних послуг вбачається, що вони виписуються на ім'я [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом. Сторонами не надано, а судом не встановлено доказів того, що в грудні 2016 року [PERSON] залишив спірну квартиру. Крім того, судом не здобуто доказів на підтвердження доводів позивача що відповідачем чиняться йому перешкоди у володінні власністю. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] не підлягає до задоволення за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 9 ЖК, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Доказами у цивільній справі відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. На підтвердження своїх доводів за зустрічним позовом [PERSON] не надав суду жодного достовірного доказу. Усні пояснення сторін не підтверджуються ніякими іншими доказами, та не узгоджуються між собою в частині чинення перешкод в користуванні квартирою в наслідок заміни [PERSON] замка у вхідних дверях. Суду не вдалося встановити причину залишення [PERSON] спірної квартири, та не встановлено доказів перешкоджання з боку позивача відповідачу в користуванні квартирою. Як було встановлено судом, зі слів відповідача-позивача, його колишня дружина давала йому ключі від вхідних дверей та постійно пускає в квартиру, коли він туди навідується, проте не залишається, причину цього відповідач суду не пояснив. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed