Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В позовній заяві вказано, що 29 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4. Статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і [PERSON] укладено кредитну угоду №010/02-19/182, за якою банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених в кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної. 29 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4. Статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і [PERSON] укладено Кредитний договір №010/02-19-182/1 до Генеральної кредитної угоди №010/02-182 від 29.03.2006 року, згідно якого останньому наданий кредит в сумі 100 000, 00 гривень із сплатою 19% річних, строком на 84 місяців. В забезпечення повернення кредитних коштів 04 квітня 2006 року між банком і [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] Впродовж дії Кредитного договору позичальник неодноразово порушував свої зобов'язання щодо своєчасності сплати заборгованості за кредитом і відсотків за користування кредитом, внаслідок чого мається заборгованість за Кредитним договором, тому 12.11.2012 року на адресу відповідача направлено вимогу про повернення заборгованої по кредиту у 30-денний строк з моменту отримання повідомлення, але зазначена вимога не виконана. Станом на 22 листопада 2013 року заборгованість за Кредитним договором складає 130 543,39 грн., в тому числі: 78 906,01 грн. - заборгованість по кредиту; 50 041,60 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 849,00 грн. - пеня за заборгованість аз відсотками; 746,18 грн. - пеня за заборгованість за графіком. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за Кредитним договором, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №010/02-19-182/1від 29 березня 2006 року в сумі 130 543,39 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 1305,43 грн. Заочним рішенням Василівського районного суду від 27 січня 2014 року позов задоволено, ухвалою Василівського районного суду від 12 березня 2014 року, зазначене рішення скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. Представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Іванісов В.С. в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлялася про час і місце проведення судового засідання, проте в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони зобов'язані повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. За відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Позивач з заявами про зміну місця проживання не зверталася, тому була повідомлена про розгляд справи за місцем реєстрації, яку вона вказала і у власній заяві про перегляд заочного рішення, проте судові повістки нею не отримані, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому вона вважається належним чином повідомлена про розгляд справи. Представник відповідача і третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи не однократно повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, судові повістки не отримані ним, повернуті за закінченням терміну зберігання, Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд зі згоди представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4. Статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і [PERSON] укладено кредитну угоду №010/02-19/182, за якою банк зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених в кредитних договорах, укладених в рамках цієї Генеральної кредитної. 29 березня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4. Статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і [PERSON] укладено Кредитний договір №010/02-19-182/1 до Генеральної кредитної угоди №010/02-182 від 29.03.2006 року, згідно якого останньому наданий кредит в сумі 100 000, 00 гривень із сплатою 19% річних, строком на 84 місяців, та погашенням відповідно до Графіка погашення (Додаток №1 до цього договору), що є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.6.2. Кредитного договору, позичальник зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в повному розмірі, у порядку і в строки, відповідно до Графіка погашення. Відповідно до п.7.2. Кредитного договору у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, банк має право достроково вимагати повернення заборгованості за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. 04 квітня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язання між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого на підставі п.1.4. Статуту є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за №512, предметом якого є надання іпотекодавцем і іпотеку майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника - [PERSON], що випливають з Генеральної кредитної угоди №010/02-19/182 від 29 березня 2006 року, з повернення кредиту в сумі 100 000 гривень, сплатити відсотки за його користування, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором. У відповідності з п.15.8.2 Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основаного зобов'язання у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів. Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Впродовж дії Кредитного договору позичальник неодноразово порушував свої зобов'язання щодо своєчасності сплати заборгованості за кредитом і відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 22 листопада 2013 року заборгованість за Кредитним договором складає 130 543,39 грн., в тому числі: 78 906,01 грн. - заборгованість по кредиту; 50 041,60 грн. - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 849,00 грн. - пеня за заборгованість аз відсотками; 746,18 грн. - пеня за заборгованість за графіком. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.589 ЦК України, ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до положень ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. З наданих позивачем матеріалів вбачається, що 12.11.2012 року на адресу позичальника і іпотекодавця було направлено вимогу про дострокове повернення заборгованої по кредиту у 30-денний строк з моменту отримання повідомлення, але зазначена вимога не виконана. Оскільки вимога іпотекодержателя була залишена без задоволення, позивач звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, як це передбачено законодавством. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №010/02-19-182/1від 29 березня 2006 року в сумі 130 543,39 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON], шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, та встановити початкову ціну предмету на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 1305,43 грн.

Outcome: approved