Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

В своєму позові [PERSON] посилається на те, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Ватутіна, буд. 69 в м. Сокиряни Чернівецької області. На даний час відповідач зареєстрований як проживаючий в належному йому житловому будинку. Реєстрація відповідача в даному житловому будинку була здійснена по тій причині, що раніше останній перебував у шлюбі з його прийомною донькою, який на даний час вже розірвано. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає з 2010 року, однак в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Завідувачем Сокирянського районного сектору Державної міграційної служби йому відмовлено у знятті з реєстрації відповідача та рекомендовано звернутися з позовом до суду. Просить суд усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Ватутіна, 69, м. Сокиряни Чернівецької області, яке належить йому на праві власності. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його присутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Сокирянського районного сектора УДМС України в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, якою просить розглянути справу без його присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено, що згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 13379518 від 25.11.2013 року [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Ватутіна, 69 в м. Сокиряни Чернівецької області. З визнаних сторонами обставин, які в силу вимог ст. 61 ч. 1 ЦПК України не підлягають доказуванню, судом встановлено, що відповідач є бувшим членом сімї позивача, оскільки зареєстрований в будинку останнього як чоловік його прийомної доньки, шлюб з якою в даний час розірвано. Із складеного депутатом Сокирянської міської ради Чернівецької області [PERSON] та затвердженого секретарем міської ради м. Сокиряни акту від 14.03.2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO], за адресою: вул. Ватутіна, буд. 69 в м. Сокиряни фактично не проживає з 2010 року, тобто більше одного року. Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У (надалі Закон) реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.7 вищезазначеного Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто, питання реєстрації місця проживання особи відносяться до категорії понять, які регулюються житловим законодавством. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутній в даному будинку більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачу житловому будинку. На підставі наведеного, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У та

Outcome: approved