Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-112/11 за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» до Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, [PERSON], [PERSON], Дніпропетровської міської ради, треті особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Відділ паспортної реєстрації і міграційної роботи Кіровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними ордер, свідоцтво про право власності та договір дарування, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3», третя особа - [PERSON] про визнання рішень недійсними. 30 жовтня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по зазначеній цивільній справі було винесено рішення, яким позовні вимоги позивача за первісним позовом були задоволені повністю, а у задоволенні позовних вимог позивача за зустрічним позовом було відмовлено, що підтверджується рішенням від 30.10.2014 року, наявним в матеріалах справи. (а.с. 50-58, т. - 4) 24 листопада 2014 року на адресу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла апеляційна скарга [PERSON], що підтверджується апеляційною скаргою, наявною в матеріалах справи. (а.с. 66-69, т. - 4) 26 листопада 2014 року дана цивільна справа була надіслана до Апеляційного суду Дніпропетровської області. (а.с. 72, т. - 4) Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року зазначена цивільна справа повернута до суду першої інстанції для постановлення додаткового рішення у місячний термін у зв'язку з тим, що судом не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат між сторонами та стягнення недоплаченого судового збору по справі за первісним та зустрічним позовами, що підтверджується ухвалою від 27.11.2014 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 73-75, т. - 4) Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що позивач за первісним позовом при зверненні до суду з позовною заявою про визнання ордера на жиле приміщення недійсним та виселення ОК «ЖБК № 50 «Учитель-3» сплатив судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7 грн. 50 коп. В ході розгляду справи позивачем за первісним позовом 01 червня 2007 року було подано на адресу суду уточнену позовну заяву, якою позивач збільшив розмір заявлених позовних вимог немайнового характеру у кількості чотирьох вимог, однак не сплатив передбачений законодавством України, яке діяло на той час судовий збір за заявлені нові позовні вимоги у сумі 34 грн. та інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7 грн. 50 коп. Крім того, 31 липня 2014 року позивачем за первісним позовом була подана уточнена позовна заява, якою позивач збільшив позовні вимоги шляхом доповнення заявлених позовних вимог однією вимогою немайнового характеру, однак як вбачається з матеріалів справи не сплатив за неї судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., викладене підтверджується позовними заявами та уточненнями до них, копіями квитанцій, наявними в матеріалах справи. (а.с. 2-5, 37-40, т. - 1; а.с. 208-209, т. - 3) Також судом було встановлено, що 20 січня 2009 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] при зверненні до суду з зустрічною позовною заявою сплатила судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп. за одну позовну вимогу немайнового характеру та інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7 грн. 50 коп., однак заявила дві позовні вимоги немайнового характеру, а отже повинна була сплатити додатково судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. В ході розгляду справи позивачем за зустрічним позовом була подана на адресу заява про зміну предмету зустрічної позовної заяви та заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, однак позивачем [PERSON] не було сплачено судовий збір за заявлені вимоги у відповідності до норм діючого на той час законодавства України у розмірі 17 грн. та інформаційно-технічне забезпечення у сумі 7 грн. 50 коп. Під час розгляду справи, 29 травня 2014 року позивачем [PERSON] була подана уточнююча зустрічна позовна заява, однак позивач не збільшила розмір позовних вимог та не пред'явила нові вимоги, у зв'язку з чим [PERSON] не сплачувала судовий збір за подану уточнюючу зустрічну позовну заяву, що підтверджується зустрічними позовними заявами та квитанціями про сплату судового збору, наявними в матеріалах справи. (а.с. 1-2, 23-25, 119-121, .т - 2; а.с. 108-110, т. -3) Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» (в редакції станом на 01.01.2007 рік та станом на 01.01.2008 рік) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 0,5 відсоток розміру мінімальної заробітної плати. Постановою Кабінету Міністрів України № 1258 від 21.12.2005 року (в редакції станом на 15.11.2006 рік та станом на 13.04.2007 рік) встановлений розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільних справ немайнового характеру, який становить 7 грн. 50 коп. Згідно ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення серед інших питань, судом вирішується питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що у разі якщо позивач на підставі частини другої статті 31 ЦПК України збільшив розмір позовних вимог, заявив нові вимоги або до початку розгляду справи по суті змінив предмет або підставу позову, у зв'язку з чим збільшилась ціна позову, він відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України №3674-VI, ч. 3 ст. 80 ЦПК України повинен сплатити до звернення до суду з відповідною заявою несплачену суму судового збору, розмір якого має відповідати ставкам, встановленим п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України № 3674-VI. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що при ухвалені рішення не було вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до кількості заявлених та уточнюючих позовних вимог, а також не стягнуто зі сторін сум несплаченого судового збору, тому суд враховуючи результат розгляду цивільної справи, приймаючи до уваги встановлені під час дослідження матеріалів справи фактичні обставини та розмір судових витрат який повинен був бути сплачений позивачем за первісним позовом на користь держави за нові позовні вимоги заявлені під час уточнення позовних вимог, вважає необхідним стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» на користь держави у рахунок повернення судових витрат - 285 грн. 10 коп. Вирішуючи питання про несплачену суму судових витрат за зустрічним позовом відповідно до долучених під час розгляду справи уточнюючих зустрічних позивних вимог [PERSON], суд виходив з того, що позивач при подачі до суду зустрічного позову не сплатила судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп., крім того, позивачем під час подачі заяви про зміну предмету зустрічної позовної не було сплачено судовий збір за заявлені дві вимоги немайнового характеру у відповідності до норм діючого на той час законодавства України у розмірі 17 грн. та інформаційно-технічне забезпечення у сумі 7 грн. 50 коп., однак суд при вирішенні даного питання вважає необхідним зазначити, що подана 29 травня 2014 року позивачем [PERSON] уточнююча зустрічна позовна заява не збільшила розмір позовних вимог та не містила нові вимоги, у зв'язку з чим [PERSON] не сплачувала судовий збір за подану уточнюючу зустрічну позовну заяву від 29.05.2014 року, відповідно до викладеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави у рахунок повернення судових витрат - 33 грн. Також суд приймає до уваги, що при ухвалені рішення не було вирішено питання про розподіл між сторонами судових витрат відповідно до кількості позовних вимог, а також враховуючи результат розгляду цивільної справи за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» до Виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, [PERSON], [PERSON], Дніпропетровської міської ради, треті особи - Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Відділ паспортної реєстрації і міграційної роботи Кіровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними ордер, свідоцтво про право власності та договір дарування, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3», третя особа - [PERSON] про визнання рішень недійсними, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 50 «Учитель-3» у рахунок повернення судових витрат - 285 грн. 10 коп., а саме з кожного - 142 грн. 55 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved