Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

В позові йдеться про порушення відповідачем [PERSON] умов укладеного з позивачем 06.09.2010 договору кредиту № 003-06502-060910. Згідно п. 1.2 вищевказаного договорупозивач відкрив на імя відповідача картковий рахунок № 26253903826718 в національній валюті України (гривні),тарифний пакет «Visa Класичний». Згідно умов договору відповідач отримав у позивача платіжну картку та ПІН-код до неї з грошовими коштами кредиту в розмірі 2 500 грн. Отже, ПАТ «Дельта Банк» (далі банк) надав відповідачеві кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії (послуга «Овердрафт») з лімітом, який визначається банком, а відповідач взяв на себе зобовязання у строки, визначені правилами здійснення операцій за картковими рахунками (далі правила), здійснювати щомісячне часткове погашення суми заборгованості за кредитною лінією з процентами за користування зазначеною послугою. Оскільки [PERSON] не виконує взяті на себе вищевказаним договором зобовязання, в результаті чого станом на 30.04.2015 виникла заборгованість перед кредитором в загальному розмірі 3\~167,72гривень, позивач просить стягнути на його користь з відповідача зазначену суму боргу. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак в прохальній частині позову (п. 4) заявив в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, що просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити; не заперечив проти заочного розгляду справи (ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача). Відповідач також в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки (а.с.23,28,35). З урахуванням наведеного суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено по справі, 06.09.2010 сторони уклали договір кредиту «На відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки» № 003-06502-060910, згідно якого [PERSON] отримав від позивача картковий рахунок № 26253903826718 у виді відновлювальної кредитної лінії («Овердрафт») в загальній сумі 30 000 грн., ліміт на день укладення договору 2 500 грн., під зобовязання щомісячно проводити часткове погашення кредиту та процентів (14,99 % річних) за користування кредитом згідно правил та тарифів погашення кредиту шляхом здійснення щомісячних платежів (а.с. 3-4). Згідно тарифів на обслуговування платіжних карток Delta Visa Classiс, тарифний пакет «Класичний», проценти за користування кредитною лінією становлять 48,00 % річних, проценти на позитивний залишок 3,00 %, плата за обслуговування кредитного залишку 2,99 % від суми використаних кредитних коштів (а.с. 4). З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором вбачається, що [PERSON] у період 06.09.2010-17.04.2012 частково виконувала взяті на себе зобовязання, а з 17.04.2012 взагалі припинив проводити оплату отримуваного ним у позивача кредит-ліміту, в результаті чого станом на 30.04.2015 у нього перед банком виникла заборгованість в загальному розмірі 3\~167,72 гривень (а.с. 7). Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини тощо. Згідно ст.ст. 509,526,530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, суд визнає, що оскільки відповідачем [PERSON] було порушено взяте на себе зобовязання за договором кредиту, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 3\~167,72 грн. доведений належними доказами. Відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з [PERSON] необхідно також стягнути судовий збір у сумі 246,60 грн.

Outcome: approved