Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

В проваджені вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до Державного казначейства України, Прокуратури Одеської області, Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства. В обґрунтування власної позиції, сторона позивача посилалась на ті обставини, що з 20 лютого 2004 року по 06 березня 2008 року [PERSON] перебував під слідством у звязку із низкою кримінальних справ, порушених у відношенні посадових осіб ТОВ «Ескулап». Протягом всього часу досудового слідства позивач заперечував свою причетність до інкримінованих злочинів та після проведення слідством необхідних перевірок, було ухвалено постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] на підставі ст. 6 п.2 КПК України. Як вважає позивач, внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, він більше трьох років перебував під слідством, що обумовлювало позбавлення його права на свободу й особисту недоторканість. У звязку з викладеними обставинами, [PERSON] звернувся з даним позовом в суд, в якому просив стягнути з державного бюджету України в особі Державного казначейства України суму компенсації заподіяної посадовими особами Прокуратури Малиновського району міста Одеси та Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області моральної шкоди у розмірі 500000,00 гривень. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання зявився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Повноважний представник Державного казначейства України у відкрите судове засідання зявився, від імені та в інтересах відповідача заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Повноважний представник Прокуратури Одеської області у відкрите судове засідання зявилась, від імені та в інтересах відповідача заявлені вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, оглянувши представлені суду, а також забезпечені судом письмові докази, надавши виниклим між сторонами правовідносинам належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог [PERSON] виходячи з наступного. Під час розгляду цивільної справи й на підставі присутніх в ній доказів судом було встановлено, що 22 лютого 2004 року Прокуратурою Малиновського району міста Одеси було порушено кримінальну справу №05320040010 за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч.2 КК України за фактом зловживання посадовими особами ТОВ «Ескулап» службовим становищем. 17 березня 2004 року Прокуратурою Малиновського району міста Одеси було порушено кримінальну справу №05320040031 за ознаками злочину, передбаченого ст. 175 ч.1 КК України за фактом невиплати заробітної плати посадовими особами ТОВ «Ескулап». 22 березня 2004 року Прокуратурою Малиновського району міста Одеси дані кримінальні справи були обєднані в одне провадження під №05320040031. 10 липня 2004 року Прокуратурою Малиновського району міста Одеси з матеріалів кримінальної справи №05320040010 були виділені матеріали за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч.2 КК України із присвоєнням справі №05320040031. 15 вересня 2004 року кримінальна справа №05320040010 була направлена до Малиновського районного суду міста Одеси. 28 січня 2005 року Прокуратурою Малиновського району міста Одеси ухвалено постанову про перекваліфікацію складу злочину зі ст. 364 ч.2 КК України на ст. 191 ч.5 КК України. 28 лютого 2005 року кримінальна справа №05320040031 була направлена до Малиновського районного суду міста Одеси. 09 березня 2005 року постановою Малиновського районного суду міста Одеси кримінальні справи №05320040010 та №05320040031 обєднані в одне провадження. 15 грудня 2005 року обєднану кримінальну справу, порушену у відношенні [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 175 ч.1, 191 ч.5 КК України постановою Малиновського районного суду повернуто прокурору Малиновського району міста Одеси на додаткове розслідування. 12 жовтня 2007 року Прокуратурою Малиновського району міста Одеси ухвалено постанову про закриття провадження у кримінальній справі в частині звинувачення [PERSON]Г за ознаками злочину, передбаченого ст. 175 ч.1 КК України за відсутністю в діях особи складу злочину на підставі ст. 6 п.2 КПК України, а матеріали кримінальної справи в частині звинувачення особи за ст. 191 ч.5 КК України направлені для організації досудового слідства до Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. 06 березня 2008 року Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України ухвалено постанову про закриття провадження у кримінальній справі у відношенні [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України за відсутністю в діях особи складу злочину на підставі ст. 6 п.2 КПК України. При цьому, 28 липня 2004 року та 27 серпня 2004 року позивачеві [PERSON] предявлено обвинувачення у вчинені відповідних злочинів та обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. У звязку з викладеним, позивач вважає, що незаконними діями органів досудового слідства він був позбавлений конституційного права на свободу і особисту недоторканість протягом 3 років 7 місяців та 8 днів, у звязку з чим йому заподіяно значної моральної шкоди. Дійсно, згідно ст. 23 ч.ч.1,2,3,4 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлює ст. 1167 ч.2 п.2 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. В силу ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. При цьому, згідно ст. 2 ч.1 п.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках, зокрема, закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину. Як передбачає ст. 3 п.5 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода. Відповідно до ст. 5, 6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно ст. 13 ч.ч.2,3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. При цьому, відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Але, як встановив, за станом на теперішній час, постанова слідчого Прокуратури Малиновського району міста Одеси від 12 жовтня 2007 року про закриття провадження у кримінальній справі №5320040031 у відношенні [PERSON]Г за ознаками злочину, передбаченого ст. 175 ч.1 КК України за відсутністю в діях особи складу злочину на підставі ст. 6 п.2 КПК України скасовано, а матеріали кримінальної справи направлено прокурору Малиновського району міста Одеси для організації досудового слідства, про що свідчить постанова прокурору відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури СУ Прокуратури Одеської області від 16 серпня 2010 року, що присутня у справі. Разом з тим, наразі постанову слідчого СВ Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 06 березня 2008 року про закриття провадження у кримінальній справі у відношенні [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст. 191 ч.5 КК України за відсутністю в діях особи складу злочину на підставі ст. 6 п.2 КПК України також скасовано, а матеріали кримінальної справи направлено прокурору Малиновського району міста Одеси для організації досудового слідства, про що свідчить постанова прокурору відділу Прокуратури Одеської області від 03 червня 2010 року, яка також знаходиться у справі. Як випливає з листа Прокуратури Малиновського району міста Одеси №С-26/04 від 20 грудня 2010 року, кримінальна справа №5320040031 за обвинуваченням [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 175 ч.1, 191 ч.5 КК України знаходиться в провадженні Прокуратури Малиновського району міста Одеси, на теперішній час слідство триває та остаточного рішення по справі не прийнято. Ураховуючи викладене, суд вбачає звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом передчасним, оскільки остаточного рішення по справі не прийнято та відповідні постанови про закриття провадження у кримінальних справах за відсутністю в його діях складів злочинів, на яких ґрунтується позиція позивача, на теперішній час скасовані, що, в свою чергу, виключає можливість задоволення даних позовних вимог та відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державного казначейства України заявленої позивачем суми грошових коштів.

Outcome: dismissed