overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26 червня 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів громадського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за № 162. Від шлюбу з відповідачем має 3 неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з жовтня 2014 року, оскільки позивач з відповідачем не находять розуміння один з одним, у зв'язку з різними поглядами на виховання та утримання їх неповнолітніх дітей. На даний час почуття любові та поваги один до одного у сторін втрачено, позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду, в якому просить розірвати їх шлюб. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спорів щодо утримання та виховання дитини немає. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримує позовні вимоги та просить відновити її дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками про направлення повістки про виклик до суду (а.с.14, 22, 25). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 26 червня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 162, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають 3 дітей: - [PERSON], [INFO] (а.с.7); - [PERSON], [INFO] (а.с.4); - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Шлюбні стосунки між сторонами припинені з жовтня 2014 року, сторони не проживають разом, та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, у зв'язку з різними поглядами на виховання дітей. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи, що питання про зміну прізвища дружини сторонами не ставилося в порядку вимог ст. 113 СК України - суд приходить до висновку, що її прізвище необхідно залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 342, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в травні 2012 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 26 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 342 /а.с.7/, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.8/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «Мосьондз», яке вона просить не змінювати на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 березня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 39, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили на початку 2013 року через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та подальше сімейне життя, несумісність характерів та втрату почуття любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, кожен живе своїм життям, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає, дитина проживає з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 27 березня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 39 /а.с.6/, від якого мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Мохудер», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 423. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 2015 року і з того часу сторони проживають окремо. Відносини між сторонами не склалися у звязку з відсутністю взаємопорозуміння та несхожості характерів, що призводило до сварок між ними та різних непорозумінь на побутовому ґрунті, які призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один одного. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушений звернутись з позовом до суду. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 27 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 423. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 2015 року і з того часу сторони мешкають окремо. Відносини між сторонами не склалися у звязку з відсутністю взаємопорозуміння та несхожості характерів, що призводило до сварок між ними та різних непорозумінь на побутовому ґрунті, які призвели до втрати почуття любові та взаємоповаги один одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сімї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 551. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились у лютому 2012 року через відсутність порозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призводило до постійних сварок, скандалів в сімї. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Ухвалою суду від 18 червня 2015 року сторонам надавався строк на примирення шість місяців. В судове засідання сторони не зявились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, оскільки позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 27 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 551. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з лютого 2012 року і з того часу сторони не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя, а також те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сімї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 квітня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, за № 458. Від шлюбу з відповідачем має 2 дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинені, оскільки позивач з відповідачем не находять розуміння один з одним, внаслідок чого в сім'ї стали відбуватися сварки. Позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду, в якому просить розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення (а.с. 15,19,20). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 27 квітня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, за актовим записом № 458, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], (а.с. 5) [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6) Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають разом, та ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є те, що позивач з відповідачем не знайшли розуміння один з одним, внаслідок чого між ними постійно відбувалися сварки. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи, що питання про зміну прізвища дружини сторонами не ставилося в порядку вимог ст. 113 СК України - суд приходить до висновку, що її прізвище необхідно залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 квітня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 51, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в жовтні 2011 року через відсутність взаєморозуміння, сварки на побутовому ґрунті, різні погляди на сімейні відносини та подальше сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки це буде суперечити її інтересам. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 27 квітня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 51 /а.с.5/, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO] /а.с.6/ та [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та втрата почуття любові і поваги. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила на «Нечепоренко», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 27 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 168. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з 27 липня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спору щодо майна, що є їхньою сумісною власністю, та питання про утримання та виховання спільної дитини не має. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 27 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 168 /а.с. 3/, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, в даному випадку позивача [PERSON], інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на «[PERSON]», яке після розірвання шлюбу, просить залишити без змін. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved