Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

В позові [PERSON] вказав, що 27.12.2012 року ухвалою Ржищівського міського суду Київської області визнано мирову угоду від 27.12.2012 року між ним та Київською регіональною спілкою споживчої кооперації відповідно до якої він став власником цілісного майнового комплексу Кагарлицького ринку, що розташований за адресою [ADDRESS]. Тому відповідно до положень ст..120 ЗК України, ст..377 ЦК України він як власник нерухомого майна має безумовне право на земельну ділянку, на якій розміщено його майно. Звертався з заявою до відповідача 26.05.2014 року про передачу йому в оренду земельної ділянки за адресою, вказаною вище. Вказану його заяву не розглянуто. Але рішенням сесії Кагарлицької міської ради від 24.04.2014 року прийняте незаконне рішення «Про розгляд клопотання директора КП Кагарлицький ринок» яким надано Комунальному підприємству Кагарлицької міської ради « Кагарлицький міський ринок» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки загальною площею до 1,85 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури. Також прийнято незаконне рішенням сесії від 16.05.2014 року « Про розгляд клопотання директора КП Кагарлицький ринок» прийняте незаконне рішення яким затверджено проект землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки загальною площею до 1,8315 га. в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури Комунальному підприємству Кагарлицької міської ради « Кагарлицький міський ринок» та передано цю земельну ділянку ( кадастровий номер 3222210100:01:435:0008 ) в постійне користування вказаному Комунальному підприємству. Вказана земельна ділянка фактично знаходиться в межах земельної ділянки в [ADDRESS] яка була сформована раніш до набрання чинності ЗУ « Про Державний земельний кадастр». Позивач просив суд визнати недійсними вказані рішення, так як порушено положення ст..120 ЗК України про перехід права на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, що на час визнання судом мирової угоди Київська регіональна спілка споживчої кооперації не мала у користуванні земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що рішеннями сесії які оскаржуються, права позивача не порушені, а земельні ділянки є різними. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог- Комунальне підприємство Кагарлицької міської ради Київської області « Кагарлицький міський ринок» не з»явився в судове засідання і розгляд справи проведено у його відсутність. Судом встановлено слідуюче. 27.12.2012 року ухвалою Ржищівського міського суду Київської області визнано мирову угоду від 27.12.2012 року між позивачем [PERSON] та Київською регіональною спілкою споживчої кооперації відповідно до якої він став власником цілісного майнового комплексу Кагарлицького ринку, що розташований за адресою [ADDRESS]. , здійснивши держану реєстрацію прав на нерухомість 14.03.2013 року. На час визнання судом мирової угоди Київська регіональна спілка споживчої кооперації не мала у користуванні земельної ділянки за адресою [ADDRESS], так як не проведено державної реєстрації права користування. Рішенням сесії Кагарлицької міської ради від 24.04.2014 року прийняте рішення « Про розгляд клопотання директора КП Кагарлицький ринок» яким надано Комунальному підприємству Кагарлицької міської ради « Кагарлицький міський ринок» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки загальною площею до 1,85 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури. Рішенням сесії від 16.05.2014 року « Про розгляд клопотання директора КП Кагарлицький ринок» прийняте незаконне рішення яким затверджено проект землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки загальною площею до 1,8315 га. в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури Комунальному підприємству Кагарлицької міської ради « Кагарлицький міський ринок» та передано цю земельну ділянку ( кадастровий номер 3222210100:01:435:0008 ) в постійне користування вказаному Комунальному підприємству. Стаття 120 ЗК України передбачає слідуючі положення про перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду: 1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. 2. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 6. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов'язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера. Стаття 377 ЦК України передбачає слідуючі положення про право на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній: 1. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). 2. Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Згідно ст..15 ЗУ « Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки). Згідно ст..7 ч.3 ЗУ « Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Відповідно до ст..60 ЦПК України та положень ст.. 182 ч.1 ЦК України позивач не довів, що проведено державну реєстрацію права користування земельною ділянкою попереднім власником майнового комплексу і, що позивачу перейшло право користування земельною ділянкою відповідно до положень ст..377 ЦК України, ст..120 ЗК України, ст..7 ч.3 ЗУ « Про оренду землі», п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про Державний земельний кадастр» , так як в ухвалі суду про затвердження мирової угоди відсутні дані про розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на цілісний майновий комплекс. Інших доказів про перехід права власності або права користування на земельну ділянку по іншому договору між позивачем та Київською регіональною спілкою споживчої кооперації не надано. Надані позивачем ксерокопія державного акта на право постійного користування землею площею 2,145 га , виданого 25.04.1995 року Кагарлицькому колгоспному ринку з планом зовнішніх меж та ксерокопія кадастрового плану земельної ділянки площею 1,8315 га. не є допустимими доказами відповідно до ст..59 ч.1 ЦК України, так як не посвідчені в установленому порядку. Також опис меж не підтверджує, що ці земельні ділянки розташовані в одному місці. І ця обставина відповідно до ст..61 ч.3 ЦПК України також не може бути підтверджена постановою суду від 4.09.2012 року в справі №2а-3701/12/1070 на яку посилається позивач, так як в цій адміністративній справі були інші сторони спору, щодо яких встановлені обставин. А тому з підстав, вказаних позивачем, в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed