Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що розпорядженням голови районної державної адміністрації призначена опікуном [PERSON] , [INFO] , та надано дитині статус позбавленого батьківського піклування. З 2015 року [PERSON] , [INFO]., проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. З метою захисту майнових прав дитини подала позов до суду про стягнення аліментів з відповідача. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, але відповідач не виконує покладені на нього обов`язки які передбачені ст.. 150-155 СК України, тому звернулась до суду про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа 20 травня 2019р. була розподілена на суддю Ковальчук Т. А. , яка прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче судове засідання. Позивача в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечуює. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду не з`явився, відзиву не надав. Представники третіх осіб до суду не з`явились, надали до суду заяви в яких просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 01.03.2013 року виконкомом Мар?ївської сільської ради, Магдалинівського району, Дніпропетровської області (а.с.9). Як видно із позовної заяви відповідач не цікавиться навчанням та зовнішнім виглядом сина, тобто фактично самоусунувся від виховання та утримання свого малолітнього сина. Розпорядженням голови Магдалинівської РДА від 23.04.2019 року № Р-109/0/305-19 [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , місцем проживання визначено [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно довідки виданої виконкомом Мар?ївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 347 та № 348, мати [PERSON] , [INFO] та батько [PERSON] , [INFO] , не займаються вихованням малолітнього сина, матеріально не забезпечують, по декілька місяців не навідують дитину (а.с. 7). Відповідач на території Мар?ївської сільської ради не зареєстрований та не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує (а.с. 8). Розпорядженням голови Магдалинівської РДА від 16.04.2019 року № Р-99/0/305-19 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батько неповнолітнього ухилився від виконання своїх обов`язків, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, не спілкується з ним, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для його нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, місце знаходження не відоме. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою батька в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved