Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В сепні 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 14.10.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя, актовий запис № 662. Від шлюбу сторони мають двох дітей повнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство сторони не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судової повістки, яка повернута на адресу суду установою пошти в зв*язку із закінченням терміну зберігання. На підставі ст. 224,225 ЦПК України суд розглянув справу без участі позивача та відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, що 14.10.1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб,зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя, актовий запис № 662,після одруження прізвища чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON],про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох дітей повнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Сторони припинили шлюбні відносини ,взаємини подружжя не підтримують,спільного господарства не ведуть,взаємних прав та обов*язків не виконують. На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними за такий тривалий час не відбулося. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу. Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.3,10,11,60,212-215,218,224-226 ЦПК України,суд-

Outcome: approved