Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], який діє в своїх інтересах та як правонаступник [PERSON] до Виконкому Одеської міської ради, Одеської міської ради, [PERSON], Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, третя особа - реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання незаконними рішень виконавчого комітету Одеської міської ради та Одеської міської ради, визнання незаконним свідоцтва про право власності, визнання незаконним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов»язання вчинити певні дії, визнання недійсною реєстрацію права власності на домоволодіння та на земельну ділянку, зобов»язання не чинити перешкод у відновленні проектних меж земельної ділянки відповідно до земельно-кадастрової документації. В обгрунтування своїх останніх уточнених позовних вимог позовних вимог позивач, який діє в своїх інтересах та як правонаступник [PERSON], зазначав, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 1951 року належить житловий будинок, що розташований на земельній ділянці 0,0634 га за адресою м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок,62. 11 серпня 1994 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 62 по пров. 5-му Деревообробному, м. Одеси. 31 грудня 2002 року [PERSON] отримала [PERSON] акт на право приватної власності на землю, згідно якого у власність перейшла земельна ділянка площею 0,0634 га по 5-му Деревообробному провулку, 62 м. Одеси (т.1 а.с. 9). 05 грудня 2003 року за договором дарування земельної ділянки [PERSON] була подарована земельна ділянка площею 0,0634 га, що знаходиться по 5-му Деревообробному провулку м. Одеси (т.1 а.с. 193). Відповідно до [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.10.2006 року право власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, 5-й Деревообробний провулок 62, кадастровий номер 5110137300:15:001:0012 зареєстровано за [PERSON] 10.01.2005 року (т.2 а.с. 45). 26 травня 2010 року [PERSON] склала заповіт ім»я [PERSON] (т.3 а.с.63). 16 березня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 2864, Серії І-ЖД № 331066 (т.1 а.с.224). 09 квітня 2014 року державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку під літ. «А», житловою площею 21,3 кв.м. та надвірних споруд під літ. «Б», «Г», «Д», «К» - сараї, «б» - погріб з шийкою, «В» - літня кухня, «И» - вбиральня, «З» - душ, № 1-3 огорожа, І вимощення (т.1 а.с.225). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 20257072 від 09.04.2014року здійснена державна реєстрація права власності вищезазначеного спадкового майна (т.1 а.с. 225- зворотна сторона). Тривалий час родина [PERSON] порушує право приватної власності на земельну ділянку позивача, яке полягає у незаконному користуванні частиною земельної ділянки, яка по праву належить позивачу, крім того відповідач незаконно звів самовільні споруди, які знаходяться на спільній межі земельної ділянки, влаштував на земельній ділянці позивача вигрібну яму, облаштував вихід на його земельну ділянку для обслуговування вигрібної ями. Факт захоплення земельної ділянки підтверджується [PERSON] від 12.02.2004р. № 26 Управління земельних ресурсів, в якому зазначено, що відновлення проектної межі буде можливо лише після демонтажу камяної кухні, камяного сараю, камяного гаражу, камяного дворового туалету, які належать суміжному землекористувачу [PERSON], матері відповідача [PERSON], що забезпечать умови проведення геодезичних вимірювань ділянки по проектній межі від літ. «Д» до літ. «Е» (т.1 а.с. 10 зворотна сторона). Мирно врегулювати спір відповідач не бажає, посилаючись на те, що на житловий будинок та земельну ділянку за адресою м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок, 64 у нього є правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами на ім»я [PERSON] та державний акт про право власності на земельну ділянку за адресою: м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок,64, які видані на підставі рішення Виконкому Одеської міської ради № 451 від 29.11.2002 року «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку та надвірних споруд», що належать [PERSON]» по 5-му Деревообробному провулку, 64 м. Одеси, рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 року № 1245-ХХІУ «Про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0307 га. за адресою: 5-й провулок Деревообробний, 64, м. Одеси, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд». Позивач вважає, що рішення виконавчого комітету та Одеської міської ради, на підставі яких [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок та державний акт на право власності на земельну ділянку, є незаконними, просить зобов»язати відповідачів скасувати вказані рішення а також скасувати свідоцтво про право власності № 023537 від 14.01.2003 року на домоволодіння № 64 по 5-му Деревообробному провулку м. Одеси, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я [PERSON], яке складається з одного житлового будинку літ.»Г», літньої кухні літ.»А», сараю літ.»Б» та відображених в інвентаризаційних відомостях КП «ОМБТІ та РОН» від 12.04.2002р.. та державний акт серії ОД №067520 на право власності на земельну ділянку площею 0,0307 га, виданий 26 серпня 2004р. на ім'я [PERSON], кадастровий номер 5110137300:001:0010, за адресою: м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок, 64; визнати недійсною реєстрацію права власності на домоволодіння № 64 по 5-му Деревообробному провулку м. Одеси на ім'я [PERSON], яке в цілому складається з одного житлового будинку літ.»Г», літньої кухні літ.»А», сараю літ.»Б», зареєстрованих в КП «ОМБТІ та РОН» 13 лютого 2003р. в реєстрі за №40648 стор.76 кн.263; визнати недійсною реєстрацію права власності земельної ділянки площею 0,0307га по 5-му Деревообробному провулку,64 в м.Одесі, зареєстрованої в Одеському міському управлінні земельних ресурсів 26 серпня 2004 року за [PERSON] в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010450501159; зобовязати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у відновленні проектних меж земельної ділянки за адресою: м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок, 62 відповідно до земельно-кадастрової документації та встановити порядок виконання рішення суду . В судовому засіданні позивач, який діє в своїх в інтересах та як правонаступник [PERSON], підтримав останні уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради позовні вимоги не визнали. Зокрема представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заявляв, що у позивача не виникло право власності на земельну ділянку по 5-му Деревообробному провулку, 62 в м.Одесі, так як у нього відсутній державний акт про право власності на землю. Представники виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради та реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 1951 року належить житловий будинок, що розташований на земельній ділянці 0,0634 га за адресою м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок,62.. 11 серпня 1994 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 62 по пров. 5-му Деревообробному, м. Одеси (т.3 а.с.96). 31 грудня 2002 року [PERSON] отримала [PERSON] акт на право приватної власності на землю, згідно якого у власність перейшла земельна ділянка площею 0,0634 га по 5-му Деревообробному провулку, 62 м. Одеси (т.1 а.с. 9). 05 грудня 2003 року за договором дарування земельної ділянки [PERSON] була подарована земельна ділянка площею 0,0634 га, що знаходиться по 5-му Деревообробному провулку,62 м. Одеси (т.1 а.с. 193). Відповідно до [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.10.2006 року право власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, 5-й Деревообробний провулок, 62, кадастровий номер 5110137300:15:001:0012 зареєстровано за [PERSON] 10.01.2005 року (т.2 а.с. 45). 26 травня 2010 року [PERSON] склала заповіт на ім»я [PERSON] (т.3 а.с.63). 16 березня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 2864, Серії І-ЖД № 331066 (т.1 а.с.224). Протокольною ухвалою суду від 24.11.2014р. до участі у справі в якості правонаступника померлої [PERSON] залучено [PERSON] 09 квітня 2014 року державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку під літ. «А», житловою площею 21,3 кв.м. та надвірних споруд під літ. «Б», «Г», «Д», «К» - сараї, «б» - погріб з шийкою, «В» - літня кухня, «И» - вбиральня, «З» - душ, № 1-3 огорожа, І вимощення за адресою м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок,62 (т.1 а.с.225). Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 20257072 від 09.04.2014року здійснена державна реєстрація права власності вищезазначеного спадкового майна (т.1 а.с. 225- зворотна сторона). Таким чином на момент розгляду справи, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, розташованих по 5-му Деревообробному провулку,62 м. Одеси. У відповідності до вимог ст.ст.319, 386-387 Цивільного кодексу України в ласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом 6 частини 3 цієї ж норми визначає, що захист прав громадян та юридичних осіб земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку для порушення прав. 09.10.2001 року ухвалою Центрального районного суду м. Одеси у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про знесення паркану та літньої кухні, не перешкоджання привести у відповідність з рішенням виконкому Одеської міської ради №22 від 06.01.1994 р. земельної ділянки площею 634 кв.м. за адресою: м.Одеса, 5-й Деревообробний прокулок,62 та не перешкоджання в користуванні зазначеною земельною ділянкою заборонено Виконавчому комітету Одеської міської ради, Одеській міській раді проводити будь-які дії, пов'язані з оформленням та видачею гр.гр. [PERSON], [PERSON], або іншим особам документів та матеріалів, включаючи свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок та господарські будівлі, державного акту на любу земельну ділянку, які розташовані в м. Одесі по провулку 5-му Деревообробному № 64 до розгляду справи в суді (т.2 а.с. 54 зворотна сторона). 10.10.2001 року Виконавчий комітет Одеської міської ради отримав вказану ухвалу суду, про що свідчить відмітка сектору загального листування. Не зважаючи на вказану заборону, Виконком Одеської міської ради 29 листопада 2002 року прийняв Рішення № 451 про прийняття в експлуатацію жилого будинку літ. «Гг» та надвірних споруд, що належить гр. [PERSON], за адресою: провулок 5-й Деревообробний, 64 (т.1 а.с.12). Вказаним рішенням затверджено: 1)акт міської міжвідомчої комісії від 12.09.2002 року про прийняття в експлуатацію споруд, прийняти в експлуатацію житловий будинок літ. «Гг», жилою площею 34,2 кв.м., загальною площею 49,7 кв.м., літню кухню літ. «Аа», сарай літ. «Б» по провулку 5-му Деревообробному № 64 м. Одеси. Гараж літ. «Д», вбиральню літ. «Е» - демонтувати. 2)зобовязано [PERSON] оформити, у встановленому законом порядку, документи на право користування земельною ділянкою за адресою, 5-му провулку Деревообробному № 64 м. Одеси. 14.01.2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано [PERSON] свідоцтво про право власності на домоволодіння № 64 по провулку 5-му Деревообробному м. Одеси, яке зареєстровано в КП БТІ та РОН 13.02.2003р. № 40648 стор.76 кн.263 (т.1 а.с. 14, 107). 13.08.2002 року [PERSON] звернулася до Одеської міської ради з заявою про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,0307 кв.м. за підписом та згодою суміжних землекористувачів, серед яких значиться і прізвище [PERSON], однак при візуальному співставленні підпису, підпис останньої не відповідає її дійсному підпису (т.2 а.с. 166 зворотна сторона). За дорученням управління земельних ресурсів №2760 від 25.09.2002р. розроблено Технічне завдання на розробку проекту відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0307 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (т.2 а.с. 168). 20.11.2002 року КП «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів» розробило Проект відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по 5-му провулку Деревообробному, 64. (т.2 а.с. 248). Однак до розробленої документації не увійшов [PERSON] (встановлення меж земельної ділянки), що є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку. [PERSON] встановлення меж земельної ділянки державний акт на право власності на земельну ділянку не є дійсним. 04.12.2002 року № 846 Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради надано Висновок в якому вказано, що претензій з боку суміжних землекористувачів щодо меж земельної ділянки не має, однак ця інформація не відповідає дійсності, так як на цей момент вже існував спір між сторонами в суді (т.1 а.с. 75). Крім цього, у Висновку зазначено, що домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0307 га (у т.ч. 0,0201 га під забудовою, 0,0101 га під ріллею), що не відповідає дійсності, так як земельна ділянка площею 0,0101 га не знаходилася під ріллею, а перебувала у власності [PERSON], отже земельна ділянка площею 0,0101 га незаконно надана у власність відповідачеві. Слід зазначити, що у вказаному Висновку зазначається, що «…. Домоволодіння, розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,0307 га (у тому числі 0,0201 га під забудовою, 0,0101 га під ріллею)», при складанні двох ділянок 0,0201 га під забудовою + 0,0101 га під ріллею = 0,0302 га, що не відповідає кадастровому плану земельної ділянки в якому зазначені інші розміри, а саме: 0,0201 га під забудовою, 0,0106 га під ріллею, загальною площею 0,0307 га. 26.03.2003 року Одеською міською радою винесено рішення № 1245-ХХІУ про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0307 га, за адресою: м. Одеса, провулок 5-й Деревообробний, 64, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (т.1 а.с.12). Вказаним рішенням: -затверджено проект відведення земельної ділянки -передано безоплатно у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,0307 га, за адресою: м. Одеса, провулок 5-й Деревообробний, 64, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель із земель житлової та громадської забудови; -зобовязано [PERSON] замовити в управлінні земельних ресурсів виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі, оформленню та державній реєстрації державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. 01.04.2004 року [PERSON] померла, актовий запис № 3399, Серії І-ЖД № 371457 (т.1 а.с. 103). 26.08.2004 року на ім'я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0307 га, кадастровий номер 5110137300:001:0010. [PERSON] зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 010450501159 (т.1. а.с.13). В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що він, не повідомивши Одеську міську раду про смерть [PERSON] та скориставшись виданою на його ім»я довіреністю від імені [PERSON], отримав державний акт від 26.08.2004р. на право власності на земельну ділянку за адресою: м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок,64. Оскільки [PERSON] померла (01.04.2004р.) до того як отримано [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку (26.08.2004р.), а отримати його вона не мала фізичної дієздатності, видача державного акта на право власності на землю має порушення, які тягнуть за собою скасування Державного акту. 26.02.2004 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те, що на момент смерті буде їй належати і на що за законом матиме право заповідала своєму синові [PERSON] (т.1 а.с. 104). 22.11.2004р. [PERSON] отримав [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно, номер витягу 5527515, реєстраційний номер 8520523, номер запису 40648 в книзі 263-76 з якого вбачається, що опис обєкта складається з літ. «Г» - житловий будинок житловою площею 34,2 кв.м., загальною 49,7 кв.м., «А» - літня кухня, «Б» - сарай, «Д» - гараж, «Е» - убиральня, № 1-4 огорожа, І мостіння (т.1 а.с. 108). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. 14.08.2004 року до Пятої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], син померлої та [PERSON] чоловік померлої, який не претендує на обовязкову частку у спадщині (т. 1 а.с.101). На момент смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок та грошові вклади. 07.02.2005р. Приморським районним судом м. Одеси (суддя Терьохін С.Е.) постановлено ухвалу, якою заборонено управлінню земельних ресурсів Одеської міської ради проводити будь-які дії, пов'язані з оформленням, видачею гр-ці [PERSON] або іншим особам документів та матеріалів, включаючи державний акт на право власності на земельну ділянку площею 307 кв.м. по 5-му Деревообробному провулку № 64 до розгляду справи в суді. Вказана ухвала управлінням земельних ресурсів отримана 08.02.2005 року ( т.3 а.с.61).. Доказом того, що відповідач незаконно самовільно захопив земельну ділянку є: -відповідь КП МБТІ та РОН на запит судді Лашину В.В. № 266 від 02.02.2000р. в якій вказується, що житловий будинок по провулку 5-му Деревообробному № 64 належить [PERSON], є самочинним будівництвом та не значиться зареєстрованим, вказаний будинок побудований на земельній ділянці площею 200 кв.м. в результаті захвату земельної ділянки, правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні. В підтвердження викладеного надано схематичний план земельної ділянки площею 200 кв.м. (т.1 а.с.15); -Висновок технічної експертизи від 27.11.1992р. № 36-П-Є/10 (т.2 а.с. 47); -Висновок судової земле будівничо технічної експертизи № 2563 від 23.03.2000 року, в якому зазначено, що фактичне збільшення спірної земельної ділянки по провулку 5-му Деревообробному № 64 в м. Одесі з 200 кв.м. до 351 кв.м. могло виникнути за рахунок зменшення суміжної земельної ділянки по провулку 5-му Деревообробному № 62 в м. Одесі з послідуючою забудовою занятих земель (т.2 а.с.49); -Висновок судової будівельно-технічної експертизи № 16632 від 06.04.2009 року, в якому зазначено, що землі [PERSON], які прилягають до проектних меж ділянки (В-Г-Д-Е) площею 226,2 кв.м., використовуються [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] для обслуговування домоволодінь №№ 58,60,64 по провулку 5-му Деревообробному. Самозахоплення і само забудова земель [PERSON] практично по всьому периметру ділянки дають підставу передбачати колективне намагання знищити садибу [PERSON]. З цією ціллю суміжними землекористувачами знищені межі ділянки (А-Б), (В-Г), (Д-Е), (Е-А) та самовільно збудовано більше десяти різноманітних споруд на землях [PERSON], встановлені інвентарні номери №№ 58,60,64.40-Г на воротах до садиби [PERSON] (т.2 а.с. 58). Слід зазначити, що рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 року № 1245-ХХІУ містить неправдиву інформацію щодо передачі [PERSON] земельної ділянки площею 0,0307 га, за адресою: м. Одеса, провулок 5-й Деревообробний, 64, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель із земель житлової та громадської забудови. З наведених вище документів та інвентарної справи вбачається, що [PERSON] самовільно захопила земельну ділянку площею 200 кв.м., згідно проведених експертиз [PERSON] незаконно користується земельною ділянкою [PERSON], таким чином передана земельна ділянка площею 0,0307 га, за адресою: м. Одеса, провулок 5-й Деревообробний, 64, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель не відносяться до земель житлової та громадської забудови, а частково є приватною власністю [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на землю. Таким чином, Виконавчий комітет Одеської міської ради та Одеська міська рада вчинила незаконні дії, так як на момент винесення вказаних рішень існувала заборона, ухвала Центрального районного суду м. Одеси, згідно якої заборонено Виконавчому комітету Одеської міської ради, Одеській міській раді проводити будь-які дії пов'язані з оформленням та видачею гр.гр. [PERSON], [PERSON], або іншим особам документів та матеріалів, включаючи свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок та господарські будівлі, державного акту на любу земельну ділянку, які розташовані в м. Одесі по провулку 5-му Деревообробному № 64 та частина земельної ділянки вже належала [PERSON] 03.02.2005 року державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом. Спадкове майно, на яке видано вказане свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в м. Одесі по провулку 5-му Деревообробному № 64 та в цілому складається з одного камяного житлового будинку під літ. «Г», житловою площею 34,2 кв.м. та надвірних будівель: літ. «А» - літня кухня, «Б» сарай, № 1-4 огорожа, І мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 0,0307 кв.м. На самовільно збудовані гараж літ. «Д»,убиральня літ. «Е» свідоцтво на право на спадщину не видавалось.(т.1 а.с. 111). 03.02.2005 року [PERSON] звернувся до Пятої Одеської державної нотаріальної контори з заявою (додатковою) про прийняття спадщини земельної ділянки площею 0,0307 кв.м. по провулку 5-му Деревообробному № 64 м. Одеси (т.1 а.с.113). Додаткова заява про прийняття спадщини на земельну ділянку була подана після встановленого законом строку, а саме після сплину шестимісячного строку на прийняття спадщини. Відповідно до листа Пятої Одеської державної нотаріальної контори від 08.10.2015р. № 2944/01-16 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку не видавалося. (т.3 а.с. 70) Таким чином земельна ділянка до складу спадщини не увійшла та право власності [PERSON] на неї не набув. Згідно з частинами 2, 3, 5\~ст. 158 Земельного кодексу України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У відповідності до вимог ст.ст.391,393 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Таким чином, аналізуючи всі надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про те, рішення виконавчого комітету Одеської міської ради та Одеської міської ради щодо прийняття в експлуатацію житлового будинку та надвірних споруд, що належать [PERSON] по 5-му Деревообробному провулку, 64 м. Одеси та про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0307 га. за адресою: м.Одеса, 5-й Деревообробний провулок, 64 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд є незаконними а відтак і свідоцтво про право власності на ім»я [PERSON] домоволодіння № 64 по 5-му Деревообробному провулку м. Одеси та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0307 га, виданий 26 серпня 2004р. на ім'я [PERSON] підлягають скасуванню органами, які їх видавали. В цілому позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved