Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В поданому позові позивач зазначає, що 21 червня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір за №КП-1004/21.06.2013-Кр, за умовами якого [PERSON], як позичальник, отримав від позивача кредит на соціальні потреби в розмірі 6000 грн. строком на два роки з процентною ставкою 49% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування. При цьому, відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати отриманий кредит щомісячно згідно з графіком розрахунку, який є додатком до цього договору. Крім того, того ж дня 21 червня 2013 року на забезпечення виконання кредитного договору за № КП-1004/21.06.2013-Кр між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договори поруки за №КП-1004/21.06.2013-ПР1, за умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати по зобовязанням позичальника [PERSON] у разі, якщо позичальник не виконує умови кредитного договору і не сплачує суму основного боргу та відсотки за користування кредитом. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач в поданому позові також зазначає, що відповідачі по справі припинили виконувати свої зобовязання за кредитним договором, при цьому сума заборгованості відповідачів за кредитним договором складає 10 011 грн.70 коп. У звязку з чим в поданому позові позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 011 грн.70 коп., а також понесені по справі судові витрати. Представник позивача згідно наданої письмової заяви підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення, справу просив розглянути без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися двічі без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи. При цьому від відповідачів не надходило заяви про розгляд справи за їх відсутністю, у звязку з чим суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Також, відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із наданих позивачем письмових доказів (а.с.6-26) судом встановлено, що 21 червня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] дійсно був укладений кредитний договір за №КП-1004/21.06.2013-Кр, за умовами якого [PERSON], як позичальник, отримав від позивача кредит на соціальні потреби в розмірі 6000 грн. строком на два роки з процентною ставкою 49% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування. При цьому, відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати отриманий кредит щомісячно згідно з графіком розрахунку, який є додатком до цього договору. Судом також враховується, що відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Крім того, відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України та розділу 3 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому судом встановлено, що того ж дня 21 червня 2013 року на забезпечення виконання кредитного договору за № КП-1004/21.06.2013-Кр між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договори поруки за №КП-1004/21.06.2013-ПР1, за умовами якого відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання відповідати по зобовязанням позичальника [PERSON] у разі, якщо позичальник не виконує умови кредитного договору і не сплачує суму основного боргу та відсотки за користування кредитом. Також, судом встановлено, що позичальник [PERSON] не виконує в повному обсязі узяті на себе зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим заборгованість по кредитному договору складає 10 011 грн.70 коп., з яких: -заборгованість по сумі кредиту 5067,56 грн., -заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4944,14 грн. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд відповідно до вимог ст.ст.541-543 ЦК України вважає необхідним стягнути суму боргу з усіх відповідачів в солідарному порядку. Вирішуючи позов таким чином, суд зазначає, що Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору у сумі 1218 грн. (а.с.3), витрат на оплату виклику відповідачів через оголошення у газеті «Урядовий курєр» у сумі 420 грн. згідно рахунку №1888 від 16.02.2016 та платіжного доручення №454 від 05.02.2016, а всього 1638 грн. користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.509,525-527,536,541-543,553-554,1054 ЦК України, умов Кредитного договору №КП-1004/21.06.2013-Кр та договору поруки №КП-1004/21.06.2013-ПР1,

Outcome: approved