Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельні ділянки в порялдку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який був власником земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0,1775 га, житлового будинку, розташованих в [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,3000 га, розташованої в [ADDRESS] . Заповітом від 23.07.2002 батько усе своє майно заповів позивачці. У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та оформила свої спадкові права на земельну частку (пай) та майновий пай, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася також, надіслала заяву у якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 37), був власником земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0,1775 га, житлового будинку, розташованих в [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,3000 га, розташованої в [ADDRESS] (а. с.17-24). Позивачка [PERSON] є дочкою покійного (а. с. 7-8). Заповітом від 23.07.2002 [PERSON] усе своє майно заповів позивачці. (а. с. 10). У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та оформила свої спадкові права на земельну частку (пай) та майновий пай (а. с. 41), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а. с. 12). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником земельних ділянок, площею 0,2500 га та 0,1775 га, житлового будинку, розташованих в [ADDRESS] , та земельної ділянки, площею 0,3000 га, розташованої в [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved