Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Рішенням суду від 01.04.2021 в задоволенні позову відмовлено. В обгрунтування клопотання вказує, оскільки на момент звернення до суду з позовом його права все ж таки були порушені, про що судом встановлено та зазначено в рішенні «перешкоди у здійсненні прав позивача як власника були усунуті», а відтак він був вимушений ініціювати судовий процес та поніс витрати для відновлення свого порушеного права. Він звернувся до Адвокатського об`єднання «РУХ» за правничою допомогою, вартість якої склала 5000 гривень, а також сплатив судовий збір у розмірі 1\~816 гривень. Вказує, що рішенням суду від 01.04.2021 не було вирішено питання про судові витрати. Природою виникнення спору стали неправомірні дії відповідачів у вигляді реєстрації за адресою домоволодіння, що належить йому, та відмови знятися з реєстрації. Внаслідок його звернення до суду з вказаним позовом відповідачі знялися з реєстрації самостійно вже після відкриття провадження по справі, чим усунули порушення прав позивача. Просить суд стягнути на його користь з [PERSON] та [PERSON] судові витрати у розмірі 6\~816 гривень, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 5\~000 гривень та судового збору 1816 гривень. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Суд не вбачає необхідності у виклику сторін для вирішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного. Згідно пунктом 3 частини 1 статті 270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01.04.2021 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Протопопівської сільської радиДергачівського району Харківської області, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовлено. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Як вбачається з клопотання, свої вимоги про стягнення з відповідачів судових витрат позивач обґрунтовує, посилаючись на ч. 9 ст. 141 ЦПК України та зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів у вигляді реєстрації за адресою домоволодіння, він був змушений звернутися до суду з позов, у зв`язку з чим поніс судові витрати. Зазначає, що відповідачі знялися з реєстрації самостійно вже після відкриття провадження по справі. Ухвалою суду від 05.02.2021 відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Як вбачається із копії довідок про реєстрацію місця проживання особи на а.с. 35, 36 місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 26.01.2021. Згідно відповіді селищного голови Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області № 02-22/258 [PERSON] знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована 26.01.2021 за адресою [ADDRESS] . (а.с. 37) Згідно відповіді селищного голови Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області № 02-22/256 [PERSON] знята з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та зареєстрована 26.01.2021 за адресою [ADDRESS] . (а.с. 39) Враховуючи вищевказане, суд приходить висновку, що відповідачі по справі змінили місце реєстрації до відкриття провадження по справі. Тобто, фактично на час відкриття провадження у справі перешкоди у здійсненні позивачем його права користування та розпорядження його майном були відсутні. Крім того, згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59\~Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 05.01.2021 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «РУХ» в особі адвоката Ус В.Е. укладено договір про надання правової допомоги. В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень позивачем до суду надано наступні докази: копію договору про надання правової допомоги від 05.01.2021; копію акта №10 про правову допомогу від 29.03.2021; копію детального опису робіт (наданих послуг) Адвокатським об`єднанням «РУХ» від 29.03.2021 згідно договору №б/н-01/2021 від 05.01.2021. Позивачем не надано суду документи, що свідчать про оплату гонорару (квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касовий чек). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а саме доказів оплати правничої допомоги, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє у стягненні витрат на правничу допомогу. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: dismissed