Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ПАТ «Одеський коровай» до ТОВ «Одеський коровай», [PERSON] про визнання договору піднайму недійсним. Обґрунтовуючи заявлені вимоги представник позивача вказували, що жилі приміщення за адресою: [ADDRESS], належать ПАТ «Одеський коровай» на праві власності. 01 грудня 2014 року між ПАТ «Одеський коровай» - з одної сторони, та ТОВ «Одеський коровай» - з іншої сторони, був укладений договір оренди нерухомого майна, відповідно до умов якого ПАТ «Одеський коровай» передає ТОВ «Одеський коровай» у платне строкове користування нерухоме майно за вказаною адресою. Однак без погодження із власником майна, 22 жовтня 2015 року між ТОВ «Одеський коровай» - з одної сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір піднайму в жилому приміщення за адресою: [ADDRESS]. На переконання сторони позивача, даний правочин був укладений із порушенням вимог закону та положень договору оренди від 01 грудня 2014 року, у зв'язку з чим ПАТ «Одеський коровай» звернулось в суд з відповідним позовом, в якому представник товариства просила визнати недійсним договір піднайму від 22 жовтня 2015 року. Представник ПАТ «Одеський коровай» у відкрите судове засідання з'явилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник ТОВ «Одеський коровай» у відкрите судове засідання не з'явився, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Представник [PERSON] у відкрите судове засідання з'явилась, заявлені вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «Одеський коровай» підлягає задоволенню у повному обсязі - виходячи з наступного. Під час розгляду справи і на підставі наявних в ній доказів судом було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на будівлю гуртожитку від 18 січня 2002 року, будівля [ADDRESS] на праві власності належить ПАТ «Одеський коровай». Майнові права набувача були належним чином зареєстровані, про що свідчить відмітка «ОМБТІ та РОН» від 21 січня 2002 року. 01 грудня 2014 року між ПАТ «Одеський коровай» - з одної сторони, та ТОВ «Одеський коровай» - з іншої сторони, був укладений договір оренди об'єктів нерухомого майна №ОК0112-14Н, відповідно до умов якого ПАТ «Одеський коровай» передає ТОВ «Одеський коровай» у платне строкове користування нерухоме майно за актом-прийому передачі, в тому числі - будівлю гуртожитку [ADDRESS]. Як встановлює п.3.4.9 договору №ОК0112-14Н від 01 грудня 2014 року, орендар зобов'язаний не передавати об'єкт оренди в суборенду без згоди орендодавця. 22 жовтня 2015 року між ТОВ «Одеський коровай» - з одної сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір піднайму №80, відповідно до умов якого ТОВ «Одеський коровай» передає [PERSON] у платне строкове користування блок кімнат [ADDRESS], загальною площею 28,8кв.м., в будівлі гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Матеріали справи свідчать, що укладення договору піднайму було здійснено ТОВ «Одеський коровай» без узгодження з власником майна - ПАТ «Одеський коровай». Як наводить ст. 202 ч.ч.1,2 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). В силу ст. 823 ч.ч.1,2,3 ЦК України, за договором піднайму житла наймач за згодою наймодавця передає на певний строк частину або все найняте ним помешкання у користування піднаймачеві. Піднаймач не набуває самостійного права користування житлом. Договір піднайму житла є оплатним. Розмір плати за користування житлом встановлюється договором піднайму. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму житла. Згідно ст. 203 ч.ч.1,2,3,4,5 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як вказує ст. 215 ч.ч.1,2,3 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Водночас, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 16 ч.1, ч.2 п.2 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Ураховуючи викладене, суд встановив, що оспорюваний договір піднайму від 22 жовтня 2015 року був укладений без узгодження з ПАТ «Одеський коровай». Таким чином, задовольняючи відповідні позовні вимоги і обираючи при цьому дієвий механізм захисту порушених майнових прав, суд вбачає обґрунтованим визнати оспорюваний договір недійсним.

Outcome: approved