overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

В провадженні Іваничівського районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням суду від 11 травня 2021 року позов задоволено. Однак не вирішено питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не з`явились. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Позивач згідно вище вказаної норми закону звільнена від сплати судового збору за зверненням до суду із позовом про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням суду позов задоволено повністю, проте судом в резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення судового збору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 908 грн. несплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

В провадженні Іванківського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 11.11.2014 р. даний позов було задоволено частково. 15 січня 2015 року суддею Апеляційного суду Київської області було винесено ухвалу, якою матеріали вищевказаної цивільної справи було повернуто до Іванківського районного суду Київської області для виправлення описки у рішенні суду та ухвалення додаткового рішення. Апеляційний суд Київської області прийшов до висновку, що у рішенні суду від 11.11.2014 р. допущені описки, які позбавляють апеляційний суд можливості перевірити законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. При вирішенні спору у другому абзаці резолютивної частини рішення судом не було зазначено суму грошового стягнення в гривневому еквіваленті, тобто після слів «…заборгованість по кредитному договору на загальну суму 26\~230 (двадцять шість тисяч двісті тридцять) доларів США 21 цент.» потрібно додати «…(що становить суму, еквівалентну 209\~579, 38 грн.)». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Оскільки, представником позивача щодо даних позовних вимог подавалися докази, однак, судом не зазначено точної суми грошових коштів у гривневому еквіваленті, які підлягають стягненню, то суд приходить до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійснення прав власника, звільнення житлових приміщень та передачі ключів від них. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.06.2015 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. Проте під час постановлення ухвали судом не було вирішено питання стосовно судових витрат по справі, у звязку з чим суд проводить засідання з метою постановлення додаткового рішення у справі. \~В судове засідання сторони не зявились, проте дана обставина не є перешкодою для ухвалення додаткового рішення суду. Згідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.03.2014 року позовну заяву [PERSON] задоволено. Проте під час постановлення рішення суду судом не було вирішено питання стосовно судових витрат по справі, у звязку з чим суд проводить засідання з метою постановлення додаткового рішення у справі. \~В судове засідання сторони не зявились, проте дана обставина не є перешкодою для ухвалення додаткового рішення суду. Згідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2014 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя відмовлено. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України одним з питань яке вирішує суд при ухваленні рішення є питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду питання повідомлені у встановленому порядку. З урахуванням положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалив про розгляд заяви за відсутності сторін. Як вбачається із письмових заперечень відповідачки [PERSON], вона просила суд стягнути з [PERSON] в її користь витрати на правову допомогу (а.с.35 зв.). Як вбачається з рішення суду від 23.05.2013 року, судом не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу. Витрати на правову допомогу, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з оригіналу квитанції № 00592 від 13.12.2013 року та № 00594 від 23.12.2013 року (а.с.44), відповідачка сплатила 2000 грн. на правову допомогу. Тому з позивача слід стягнути на користь відповідачки 2000 грн. витрат понесених ним на правову допомогу. На підставі наведеного відповідно до ст. 79, 84, 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради про припинення договору оренди землі. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до Ізмаїльської міської ради про припинення договору оренди землі. 03.12.2018 року до суду надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового рішення, вказавши, що в мотивувальній частині рішення, суд вказав, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, проте, в резолютивній частині рішення, судом вказано про задоволення позову та в рішенні ні яким чином не відображено з якого часу був припинений договір оренди. Крім того не вирішено питання щодо позовних вимог про стягнення судового збору на користь позивача. Позивач та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про винесення додаткового рішення. Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року, суд приходить до наступного висновку. Згідно п. 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 3, 4 ст.270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться вказана цивільна справа. 17 лютого 2014 року відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про відвід судді, мотивуючи тим, що суддя при розгляді іншої справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] (треті особи [PERSON], [PERSON]І.) про визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку майна, рішенням від 08 серпня 2013 року відмовила в задоволенні позову. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.10.2013 року, рішення суду першої інстанції було скасовано, в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним задоволено в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] вказує, що суддя висловила свою думку в цивільній справі №501/340/13-ц, яке стосується спадкової маси, тому вважає, що суд не зможе бути обєктивним та безспристрастним, розглядаючи справу по новому спору. Представник відповідача [PERSON] підтримала дану заяву з тих самих підстав. Представник позивача заперечив проти заяви про відвід судді, мотивуючи тим, що не має таких підстав в законі про відвід судді, на які посилається позивач та її представник, крім того вважає рішення апеляційного суду незаконним та у ньому відображено правовідносини, які не розглядалися при розгляді справи в суді першої інстанції. Вислухавши думку присутніх сторін по справі, суд вважає, що відвід задоволенню не підлягає за відсутністю для цього законних підстав. Також, судом встановлено, що предметом спору цивільної справи №501/340/13-ц, на яку посилається відповідачка [PERSON] є квартира [ADDRESS], який є відмінним від предмету спору по цивільній справі, що перебуває в провадженні суду. Крім того, позов було залишено без задоволення через пропуск строку позовної давності (а.с.180), тобто не через допущення судом норм матеріального права та рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.10.2013 року апеляційна скарга представника [PERSON], діючої в інтересах [PERSON] була задоволена частково. Отже, даний спір стосується спору між тими самими сторонами, про інший предмет і з інших підстав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом», третя особа: Незалежна профспілка працівників МТП «Чорноморськ» про визнання наказу № 10 від 07.06.2021 року незаконним, його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.10.2021 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Відокремленого структурного підрозділу «Українське вантажне бюро» державного підприємства «Науково-дослідного проектно-конструкторського інституту морського флоту України з дослідним виробництвом», третя особа: Незалежна профспілка працівників МТП «Чорноморськ» про визнання наказу № 10 від 07.06.2021 року незаконним, його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимоги було задоволено (а.с. 49-51). 25.11.2021 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про винесення додаткового рішення, мотивуючи тим, що в рішенні не було розглянуто питання по розрахунку виплати середнього заробітку на час вимушеного прогулу, а саме - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.06.2021 року по час постановлення рішення суду, тобто по 28.10.2021 року в сумі 21 755,00 грн. (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок), та в частині стягнення судового збору замість 908,00 грн. на 2 724,00 грн.. При складанні повного тексту рішення суду, суд дійшов висновку, що судом не вирішено питання стосовно зазначеної вимоги. Відповідно п.1 ч.1ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторони або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON], треті особи: [PERSON] та Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області до Чорноморської міської нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02 березня 2018 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON], треті особи: [PERSON] та Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області до Чорноморської міської нотаріальної контори про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, позовні вимоги було задоволено. 06.03.2018 року представник позивача [PERSON] надав до суду заявку про винесення додаткового рішення, мотивуючи тим, що в рішенні не було розглянуто питання по уточненій позовній заяві про визнання заяви - відмови [PERSON] від прийняття спадщини поданої до Чорноморської міської державної нотаріальної контори щодо спадщини, що відкрилася після смерті його рідної сестри [PERSON], на користь його доньки [PERSON]. При складанні повного тексту рішення суду, суд дійшов висновку, що судом не вирішено питання стосовно визнання заяви - відмови [PERSON] від прийняття спадщини поданої до Чорноморської міської державної нотаріальної контори щодо спадщини, що відкрилася після смерті його рідної сестри [PERSON], на користь його доньки [PERSON]. Відповідно п.1 ч.1ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою сторони або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

В провадженні Іллічівського районного суду м.Маріуполь знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку. До суду надійшла заява про затвердження мирової угоди, в якій сторони заявили, що між ними укладено мирову угоду та пояснили, що домовились про наступне: 1. Відповідач, приймаючи до уваги наявність спору з позивачем по розміру вимог та підстав для задоволення позовних вимог, існуючий соціально-економічний стан в Україні, а також проявляючи повагу до праці колишнього робітника підприємства, проводить погоджені з позивачем виплати, а саме: - 509,25грн. в рахунок індексації заробітної плати за період роботи в 2003-2006 роках, - 521,25грн. в рахунок компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплат заробітної плати за період роботи в 2003-2006 роках, - 1484,33грн. в рахунок середнього заробітку, - 100,00грн. в рахунок заявлених вимог по оплаті завданої моральної шкоди, - 200,00грн. в рахунок компенсації правого допомоги, - витрати по сплаті судового збору. 2. Позивач, приймаючи до уваги наявність спору з відповідачем по розміру вимог та підстав для задоволення позовних вимог, визнає, що заявлені вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі та вважає узгодженими виплати вказані в п.1 згоди. 3. Всі виплати, узгоджені в п.1 Мирової угоди відповідач зобов'язується провести на протязі 7 днів з моменту підписання сторонами та узгодження дійсної угоди судом, на банківські реквізити позивача (або через касу). 4. Позивач підтверджує, що у зв'язку з затвердженням даної угоди, він не має претензій до відповідача, відносно виплати суми, заявленої в позовній заяві та інших похідних грошових вимог. 5. Дана угода затверджена в трьох екземплярах, по одній кожній із сторін, один екземпляр для матеріалів судової справи. 6. Дана угода вступає в силу з моменту підписання його сторонами та затвердження судом. 7. Позивачу роз'яснено, що згідно вимог ч.3 ст.206 ЦПК України в разі закриття провадження по справі повторне звернення до суду з питанням спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та по тим самим підставам не допускається. Підстави закриття провадження по справі позивачу роз'яснені. Враховуючи, що умови мирової угоди, укладеної сторонами, не суперечать закону та не порушують прав, свободи та інтереси інших осіб та відповідають інтересам сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила що, між позивачем, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] був укладений усний договір, довірителем в якому виступив [PERSON] відповідно до вище вказаного усного договору було складено відповідну розписку, в якій зазначено що, відповідачем, [PERSON] було отримано грошову позику від позивача, [PERSON], а саме грошову суму 00000. Однак до теперішнього часу відповідачем умови усного договору не виконані, оскільки грошові кошти відповідачем [PERSON] не повернуто, а строк повернення позики пропущено. Відповідач, [PERSON] за первісним позовом звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] зазначив що, між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір, відповідно до якого [PERSON] була отримана від [PERSON] грошова сума за нерухоме майно а саме: Будівля авто мийного комплексу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Макарова, буд. № 27Н. Однак до теперішнього часу [PERSON] умови договору не виконані, не здійснено державне переоформлення права власності та не було передано правовстановлюючі документи на вище вказане нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідачі у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді за наявними у справі доказами, що відповідає положенням\~статті 224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір, відповідно до якого [PERSON] була отримана від [PERSON]О грошова сума за нерухоме майно а саме: Будівля авто мийного комплексу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Макарова, буд. № 27Н. Однак до теперішнього часу [PERSON] умови договору не виконані, не здійснено державне переоформлення права власності та не було передано правовстановлюючі документи на вище вказане нерухоме майно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Тобто, згідно з ч. 1ст 328 ЦК України право власності, набуте на підставі такого правочину є законним. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову підставні, а тому їх слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved