Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. А також зазначила, що з відповідачем з початку 2016 року спільно не проживають і не підтримують спільних відносин. Від спільного проживання у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, оскільки вона була жертвою сімейного насилля. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити її інтересам. Відповідач, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання також не з'явився, причин неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції. Від даного шлюбу в сторін народився неповнолітній син [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження виданого Лозівською селищною радою Деражнянського району Хмельницької області від 07.10.2008 року серії [NUMBER]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї та конфліктні ситуації, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін та відсутність ведення спільного господарства, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін та їхній дитині, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved