Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

В позові зазначено, що відповідач є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. При реєстрації народження малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] відомості про батьків дітей записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Вказана сім'я на обліку в службі у справах дітей Василівської райдержадміністрації не перебувала, оскільки проживала і проживає на території Михайлівського району Запорізької області. Окрім вказаних дітей, відповідачка народила ще трьох дітей, відносно яких була позбавлена батьківських прав. В 2007 році [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. В 2008 році вона була позбавлена батьківських прав стосовно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом 2015-2017 років на адресу Михайлівської служби у справах дітей неодноразово надходили повідомлення про те, що [PERSON] залишала своїх дітей без догляду, а сама вживала алкогольні напої, чим самим вчиняла загрозу для життя та здоров'я малолітніх дітей. За інформацією Михайлівського відділу поліції мати дітей [PERSON] у 2017 році притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.184, ст.173-2, ст.178 КУпАП. Також, протягом 2015 та 2014 років [PERSON] було 4 рази притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.184 КУпАП. [PERSON] неодноразово запрошувалася до служби у справах дітей райдержадміністрації для проведення профілактичної роботи, працівники служби систематично відвідували родину. [PERSON] проживала у своєї матері за адресою: [ADDRESS] Умови проживання у вказаному будинку незадовільні, разом з матір'ю мешкали невідомі чоловіки. Зі слів сусідів [PERSON] часто буває в стані алкогольного сп'яніння та не доглядає дітей. На сьогодні, за інформацією Михайлівської служби у справах дітей мати дітей, [PERSON] за вказаною адресою не проживає, її точне місце проживання невідомо. 17 вересня 2015 року [PERSON] покинула дітей на свою матір, бабусю дітей - [PERSON], яка за станом здоров'я не має змоги доглядати та утримувати дітей. 06 жовтня 2015 року за поданням Пришибської селищної ради про негайне відібрання малолітніх дітей у відповідача [PERSON] її діти - [PERSON]. [PERSON], [PERSON] були влаштовані до інфекційного відділення ТМО Михайлівського району. Малолітні діти [PERSON], та [PERSON], згідно розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 27 жовтня 2015 року № 262 були влаштовані до ЗОСБД «Сонечко» на повне державне утримання, де знаходяться по сьогоднішній день. [PERSON] останній раз особисто відвідала доньок в будинку дитини 09 липня 2017 року, телефонувала востаннє 17 січня 2018 року. З питанням щодо повернення дітей в родину мати не зверталась ні до адміністрації ЗОСБД «Сонечко», ні до служби у справах дітей. Умов для повернення дітей в родину матері не має. Постійного місця проживання мати дітей не має. Малолітній син відповідачки [PERSON], навчається в КЗ «Василівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ЗОР в 1-Б класі, у нього порушені всі сторони мовлення, хлопчик неуважний, самостійно не працює, легко піддається негативному впливу. За інформацією навчального закладу, мати дитини, [PERSON], може тривалий час, до трьох місяців, не забирати сина з навчання, рекомендації лікарів щодо обстеження сина не виконує. [PERSON] неодноразово направлявся службою у справах дітей до центрів соціально-психологічної реабілітації дітей у зв'язку з невиконанням матір'ю батьківських обов'язків. Позивач вказує, що на сьогоднішній день малолітній [PERSON] з 08 травня 2018 року влаштований службою у справах дітей Михайлівської райдержадміністрації до КЗ «Мирненський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, як такий, що був вилучений з вулиці. [PERSON] зовсім не займається вихованням своїх малолітніх дітей, не має постійного місця проживання, зловживає алкогольними напоями, за місцем проживання характеризується негативно. На сьогодні вказані малолітні діти з [PERSON] не проживають, а перебувають на повному державному утриманні в державних закладах. Питання про підготовку матеріалів про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації. За результатами розгляду було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи те, що відповідачка вже була позбавлена батьківських прав відносно трьох своїх дітей, має судимість, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі, за невиконання батьківських обов'язків, розпивання алкогольних напоїв в громадських місцях та вчинення насильства в сім'ї, що в подальшому може нести загрозу дітям та негативно впливати на розвиток, виховання та становленні в суспільстві дітей, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; передати дітей на опікування органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON]. [PERSON] на користь державного закладу або фізичної особи, на утриманні яких будуть перебувати діти, у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дітей. Представник позивача - Служби у справах дітей Василівської державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник третьої особи - Комунальної установи «Запорізький обласний будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради, в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник третьої особи - Комунального закладу «Мирненський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.п.15,16, 18 постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, при розгляді справ за позовами про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України, особа, яка подала такий позов, повинна довести, що мати ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу мати повинна довести, що вона належним чином виконує свої батьківські обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що відповідач в справі [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження дітей та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька (а.с.7, 8, 9, 10, 11, 12). Згідно висновку Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав №01-33/827 від 08 червня 2018 року, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Згідно листа Служби у справах дітей Михайлівської РДА Запорізької області від 02.08.2017, встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зловживає спиртним напоями, підтримує стосунки з особами, які ведуть аморальний спосіб життя та раніше засудженими. Діти з відповідачем не проживають. Згідно розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації від 27 жовтня 2015 року № 262 Малолітні діти [PERSON], та [PERSON] влаштовані до ЗОСБД «Сонечко» на повне державне утримання, де знаходяться по сьогоднішній день. [PERSON] останній раз особисто відвідала доньок в будинку дитини 09 липня 2017 року, телефонувала востаннє 17 січня 2018 року. З питанням щодо повернення дітей в родину мати не зверталась ні до адміністрації ЗОСБД «Сонечко», ні до служби у справах дітей. Умов для повернення дітей в родину матері не має. Постійного місця проживання мати дітей не має (а.с. 13, 16, , 21,22, 31). Відповідно до повідомлення Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області №66/04-12-02 від 14 лютого 2017 року [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але постійно за зазначеною адресою не проживає (а.с.14). Згідно довідки-характеристики виданої виконавчим комітетом Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області №352 від 26 липня 2017 року встановлено, що під час проживання на території Пришибської селищної ради [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки з особами, які ведуть аморальний спосіб життя та раніше засудженими. Ніде не працює. Неодноразово надходили скарги від сусідів (а.с.15). Відповідно до повідомлення КУ Запорізький спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради №446 від 20 березня 2018 року, малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] влаштовані до закладу за розпорядженням голови Михайлівської РДА від 27 жовтня 2015 року №262 (а.с.31) як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Останній час мати відвідала дітей у закладі 09 липня 2017 року, дзвонили останній час 17 січня 2018 року (а.с.22). Згідно повідомлення Служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області №01-37/239 від 10 травня 2018 року малолітній [PERSON], [INFO], був влаштований до КЗ «Мирненський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради 08 травня 2018 року, як такий, що був вилучений з вулиці (а.с.23). Відповідно до повідомлення Михайлівського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області №5070/81/01-2017 від 01 серпня 2017 року, у 2017 році працівниками Михайлівського відділення поліції було виявлено три факти вчинення адміністративних правопорушень [PERSON], також протягом 2014-2015 років [PERSON] було 4 рази притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст..184 КУпАП (а.с.28). Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2007 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.29). Згідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 22 січня 2008 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.30). Згідно актів обстеження умов проживання від 30.06.2017, 26.07.2017 за місцем проживання відповідача - [ADDRESS], [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню сина, утримувати дитину не має змоги, дитина потребує соціально-психологічної реабілітації, оскільки залишилася без засобів до існування (а.с. 34,35). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 07 червня 2018 року, складеного працівниками Василівської РДА Запорізької області, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено незадовільні умови проживання в будинку, умов для проживання дітей в будинку немає. Мати дітей [PERSON] та її діти фактично за вказаною адресою не проживали та не проживають (а.с.37). Відповідно до ч.8 та ч.9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 6 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої із заявою Верховною Радою України Законом № 69-У від 03.08.2006 передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи він має достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб'єктів батьківської відповідальності. Стаття 18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-Х11 від 27.02.1991, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст.27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 151 СК України, стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» надає батькам переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини і одночасно зобов'язує повністю бути відповідальним за виховання дітей, піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання. Стаття 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою цієї ж статті визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на встановлення судом ухилення відповідача [PERSON] від обов'язку утримання та виховання дітей, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо її дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей та передати дітей на опікування органу опіки та піклування Василівської районної державної адміністрації. Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачу у справі про його право, відповідно до ст.ст.168, 169 СК України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved