Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Прокуратури Тернопільської області, ГУ ДФС у Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до Прокуратури Тернопільської, ГУ ДФС у Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури - задоволено частково. 01 червня 2020 року представник [PERSON] - Мицик Олег Володимирович звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що у зв`язку із зверненням до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, [PERSON] був вимушений понести витрати на правову допомогу у даному провадженні, що підлягають стягнення з відповідачів на його користь. З метою захисту прав позивача, 12.12.2019 р. між [PERSON] та АО «Мицик і Партнери» було укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту виконаних робіт від 28.05.2020 р. розмір витрат на правову допомогу складає 9600 грн., які були сплачені [PERSON] на рахунок адвокатського об`єднання, що підтверджується долученими до заяви банківськими документами, а тому просить стягнути з відповідачів на користь [PERSON] понесені останнім витрати на правову допомогу у розмірі 9600 грн. 15 червня 2020 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області надійшла заява від представника відповідача Прокуратури Тернопільської області Виганна І.В., в якій остання вказує, що до заяви про стягнення витрат на правову допомогу представником позивача долучено акт виконаних робіт від 28.05.2020, згідно з яким адвокатом Мициком О.В. на виконання договору про надання правової допомоги в інтересах [PERSON] виконано ряд зобов`язань, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи 1 година, вартість якої становить 800 гривень. Водночас, вивченням матеріалів цивільної справи № 607/261/20 з`ясовано, що Мицик О.В. заяви про ознайомлення з матеріалами справи до суду не подавав та, відповідно, з матеріалами цивільної справи не ознайомлювався. Інші докази, що підтверджують ознайомлення представника позивача зі справою, у матеріалах справи відсутні. В судовому засіданні представник прокуратури Тернопільської області - Василюк А.А. зауважив, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає до задоволення, оскільки вимога про їх стягнення не підтверджена належними доказами. Представники позивача, ГУ ДФС у Тернопільській області та Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як встановлено в судовому засіданні, 08.01.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Прокуратури Тернопільської області, ГУ ДФС у Тернопільській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури. В позовних вимогах позивач просив стягнути за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь грошові кошти за завдану йому моральну шкоду у розмірі 636 690 грн. 00 коп., а також просив стягнути за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України - витрати на професійну правову допомогу, розмір яких буде уточнено в подальшому. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто із Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь грошові кошти за завдану йому моральну шкоду у розмірі 212230 грн. 00 коп., у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Як вбачається з рішення суду, судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правову допомогу на користь позивача, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні. Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч. 3 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, ст. 136 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 136 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду Договір про надання правової допомоги від 12.12.2019 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Мицик і Партнери» в особі Мицика О.І. та [PERSON] . Суддею встановлено, що відповідно до акту виконаних робіт від 28.05.2020 р. [PERSON] та АО «Мицик і Партнери» в особі Мицика О.І. діючи на підставі Договору про надання правової допомоги від 12.12.2019 р., загальна кількість часу відпрацьованого виконавцем за Договором становить - 12 годин, розрахунок здійснено у відповідності до розміру погодинної ставки за надані послуги, що становить 1 год. - 800 грн., а тому загальна вартість виконаної роботи становить 9600 грн. Згідно із меморіальних ордерів від 28.05.2020 р. та 29.05.2020 р. [PERSON] сплачено на рахунок АО «Мицик і Партнери» 9600 грн. за надані правові послуги згідно договору № б/н від 12.12.2019 р. Отже, з врахуванням вимог чинного законодавства, до стягнення підлягають витрати на правову допомогу, та враховуючи те, що стороною позивача були надані відповідні розрахунки та докази надання адвокатських послуг, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 8800 грн. В частинні стягнення вартості виконаної роботи, а саме ознайомлення з матеріалами справи, слід відмовити, оскільки така заява від представника позивача до суду не надходила та в матеріалах цивілної справи не міститься. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved