overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2013 року. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, дітей від шлюбу не мають. Позивач в судове засідання не з'явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити без участі сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 12 жовтня 2013 року, зареєстрований виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 16. (а.с. 3) Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідним свідоцтвом про шлюб. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є підставою для задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 29 листопада 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 2018. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з березня 2014 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть, спільне життя не склалося, оскільки мають різні погляди на життя. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с.16). Відповідач в судові засідання не з»являвся, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 10, 15 ). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 та ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 листопада 2002 року, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 2018 (а.с.5). Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім»ю, шлюбних стосунків не підтримують на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтво про шлюб. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 10 червня 1998 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 646. Повернути дівоче прізвище - [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити без участі сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 10 червня 1998 року, зареєстрований Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 646 (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження дитини. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, є підставою для задоволення позовної вимоги про розірвання шлюбу. Згідно статті 113 СК України, особа, яка змінила свою прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу в подальшому іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, після розірвання шлюбу [PERSON] залишити дошлюбне прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 21 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1321. Сина [PERSON], [INFO] залишити на проживання з нею. В обґрунтування позовних вимог вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на життя, непорозуміння між ними негативно впливає на психічний стан дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.17). Відповідач в судові засідання двічі не з»являвся, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.13,15). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 та ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 серпня 2009 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1321 року (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 18) Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім»ю, шлюбних стосунків не підтримують на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження дитини. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач1), [PERSON] (надалі - відповідач2), в якому просить скасувати постанову № 849/5 від 07 грудня 1999 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження, винесену Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, зняти арешт та заборону на відчуження квартири [ADDRESS], виключити вказане нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а також судові витрати покласти на відповідачів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та треті особи під час звернення до реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS], отримали відмову з тієї підстави, що заяву подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а саме в єдиному реєстрі заборон наявний арешт: реєстраційний номер обтяження № 1482299 на фізичну особу, яка не зазначена в свідоцтві про право власності. На підставі того, що наразі позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому нерухомим майном, [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав через канцелярію суду заяву, у якій судове засідання просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач1 та 2, треті особи 1, 2 у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] (далі також позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. до досягнення ним повноліття, а в подальшому до 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2014 року роз»єднано та виділено в самостійні провадження позовні вимоги про стягнення аліментів та розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що самостійно утримувати сина не має можливості, внаслідок того, що син потребує ряд витрат на навчання, харчування, проживання, одяг та інше, а тому зважаючи, що відповідач не має постійного місця роботи та розмір його доходу носить мінливий характер, просила визначити аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні, будучи попереджений про наслідки визнання позову, позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №041987 (а.с.11). Згідно довідки №453 від 05.08.2014 Міністерства оборони України Житомирської квартирно-експлуатаційної частини Будинкоуправління №3, дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем (а.с.12). Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому ч.1 ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене суд не приймає визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в подальшому до 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання як таке, що суперечить вимогам ч.1 ст.199 СК України, оскільки право на отримання такого утримання на повнолітню дитину виникає у майбутньому лише у випадку встановлення судом факту продовження дитиною навчання, тобто зазначені позовні вимоги є передчасними, а тому не підлягають задоволенню. В іншій частині заявлені позивачем позовні вимоги з урахуванням їх визнання відповідачем є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 13.12.2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС РС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 2758. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на організацію сімейного життя та роль подружжя в сім'ї, різні точки зору з багатьох життєвих питань. Часті непорозуміння між сторонами привели до втрати взаємних почуттів любові та поваги, вони віддалились один від одного та зрозуміли, що не зможуть підтримувати нормальні сімейні відносини. В зв'язку з цим вони два місяці тому припинили подружні відносини та сімейне проживання. Позивач зазначає, що шлюб фактично розпався, тому примирення та відновлення сімейних відносин вважає неможливим. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим він звернулася до суду та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Також не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у її відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 19.08.2014 року, судом встановлено, що 13.11.2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 2758 (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом двох місяців проживають окремо, сторони спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному, позивач категорично проти примирення. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.01.2006 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин, посилаючись на наступні обставини, що [INFO] померла його двоюрідна бабця [PERSON]. Він являючись спадкоємцем по праву представлення не може вступити у спадщину у зв'язку з відсутністю факту родинних відносин. У судовому засіданні заявник вимоги підтримав у повному об'ємі, просив суд вимоги заяви задовольнити у повному об'ємі. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, попередньо надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, проти заяви не заперечують. Вислухав заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 25 жовтня 2013року, яка на день смерті мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 37/100 частки від загальної площі квартири, а саме кімната № 4, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 03.02.2012 року. Заявник наголошує, що спадкоємцем другої черги у порядку представлення (ст.1266 ЦК України) є він - внучатий племіник, так як [PERSON] була розлучена, в повторному шлюбі не була, на день смерті не мала дітей та внуків, сестер, братів. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Заявник, своєчасно, у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний термін прийняв спадщину шляхом подачі до Криворізького міського нотаріального округу заяви про прийняття спадщини. 14 травня 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], але постановою приватного нотаріуса «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» від 14.05.2014 року йому було відмовлено у зв'язку з тим, що не надано відомості та документи, що підтверджують родинні або інші відносини зі спадкодавцем. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що він знає [PERSON] з дитинства, знав його бабусю [PERSON] та її сестру [PERSON]. Допитані у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] та [PERSON] суду показали, що вони знали сестер [PERSON] та [PERSON], [PERSON] онук [PERSON], а [PERSON] він є внучатим племіником. Враховуючи, що факт родинних відносин підтверджується матеріалами справи, заява обгрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до Менського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 28.08.2004 року перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів. Припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнала, та зазначила що також бажає розривати шлюб, укладений з позивачем. При цьому зазначила, що бажає залишити прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 28 серпня 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28 серпня 2004 року (а.с. 3). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання сторін зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved