Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

В провадженні суду перебуває позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про стягнення 226 074 гривень суми основного боргу, 282, 9 гривень - 3% річних за невиконання основного зобовязання Позовні вимоги мотивує тією обставиною, що 02.02.2019 року між сторонами спору було укладено та нотаріально посвідчено договір позики грошових коштів, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу 8200 доларів США, що на момент укладання договору, згідно офіційного курсу НБУ становило 226074 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу позику у такій самій сумі в строк до 17.02.2019 року . Умови договору відповідач не виконав і гроші у повному обсязі не повернув, а тому позивач просить суд захистити цивільне право і стягнути з відповідача 226 074 гривень суми основного боргу, 282, 9 гривень - 3% річних за невиконання основного зобовязання В засіданні представник позивача та позивач з`явилися, позов підтримали та просять вимогу задовольнити. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча своєчасно повідомлялися судом про час і місце судового розгляду. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. 02.02.2019 року між сторонами спору було укладено та нотаріально посвідчено договір позики грошових коштів, за умовами якого позивач передав у власність відповідачу 8200 доларів США, що на момент укладання договору, згідно офіційного курсу НБУ становило 226074 гривень. Передачу грошей позичальнику було здійснено за згоди дружини позикодавця; в свою чергу гроші [PERSON] було отримано за згоди його дружини. Відповідач зобов`язався повернути позивачу позику у такій самій сумі в строк до 17.02.2019 року. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув. Висновки Суду щодо повернення тіла позики Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). За приписами ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Змістом договору встановлено, що грошові кошти, що є предметом договору, передані позикодавцем та одержані позичальником. (п.3 Договору). З огляду на наведене і правило про те, що умови правочинів узгоджуються сторонами, щоб у наступному тлумачити їх буквально, Суд приходить до переконання, що валютою договору позики грошових коштів, укладеного між сторонам справи є долар США, проте сторони самі домовилися, що поверненню підлягає сума, зафіксована в умовах договору - гривневий еквівалент згідно офіційного курсу НБУ - 226074 гривень. Належними, допустимими та достатніми доказами відповідач суду не спростував доводи позивача, не довів виконання зобов`язання з вчасного повернення коштів. Висновки Суду щодо стягнення 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання Позивач заявив окрему вимогу до відповідача про стягнення в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, трьох процентів річних від простроченої суми. Обрахунок суми [PERSON] здійснив у наступний спосіб: 3*15/360*226074 = 282, 59 гривень. На запитання головуючого судді позивач та його представник зазначили, що періодом нарахування 3% річних є - з 17.02.2019 року (дати, коли зобов`язання мало б бути виконане) та до дати звернення до суду 11.03.2019 року. Згідно за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Позивач не просить стягнути з відповідача індекс інфляції, разом з тим заявив до стягнення 3% річних від простроченої суми. За умовами Договору 02.02.2019 року сума позики мала б бути повернена 17.02.2019 року, й відповідач не надав доказів повернення суми боргу. Вищезазначено, що позивач пояснив, що нарахував 3% річних - з 17.02.2019 року (дати, коли зобов`язання мало б бути виконане) та до дати звернення до суду 11.03.2019 року, проте з його розрахунку, викладеного в позову, вбачається, що3% річних нараховано лише за 15 днів. Оскільки суд з власної ініціативи не вправі вийти поза межі позовних вимог, позивач просить суд стягнути 282, 9 гривень - 3% річних за невиконання основного зобовязання, нарахованих лише за 15 днів, жодних перешкод відмовляти в задоволенні позову в цій частині суд не вбачає. Висновки Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача 8000 гривень понесених на правову допомогу. Як доказ понесення відповідних судових витрат надав договір про надання правової допомоги від 28.02.2019 року, із адвокатом Тенета А.В. Змістом цього договору представник взяв на себе зобов`язання надати правову допомогу, а довіритель сплатити адвокату гонорар в розмірі 8000 гривень. На наслідком надання адвокатом правової допомоги складається звіт, якій засвідчує належність виконаного доручення та є підставою для повної оплати гонорару. При цьому кінцевий розмір гонорару складається із обсягу правової допомоги та часу затраченого на виконання доручень клієнта, та розраховується відповідно до Додатку № 1 «Вартість, склад та обсяг правової допомоги». Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. (!) Суд наголошує, що надаючи договір про надання правової допомоги від 28.02.2019 року, із адвокатом Тенета А.В., позивач, поряд з тим, не надав суду жодних доказів сплати означених коштів адвокату, існування складеного звіту, якій засвідчує належність виконаного доручення та є підставою для повної оплати гонорару, й не визначив кінцевого розміру гонорару, що складається із обсягу правової допомоги та часу затраченого на виконання доручень клієнта, й розрахованого відповідно до Додатку № 1 «Вартість, склад та обсяг правової допомоги» А тому за недоведеністю фактичного понесення відповідних витрат та фактичного обсягу отриманих робіт , в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 8000 гривень позивачу слід відмовити. З огляду на наведене,

Outcome: partial