Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що згідно рішення Здолбунівського районного суду від 27.01.2009 року відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 300 грн. щомісячно. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягнутих аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягнутих аліментів. Відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Просить суд збільшити розмір аліментів до 2000 грн. щомісячно на обох дітей. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала в повному обсязі, настоює на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив суду, що на даний ча він не має змоги сплачувати аліменті в сумі 2000 грн., оскільки він практично не працює і його дохід є незначним. Просить позов задоволити частково. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Здолбунівського районного суду від 07 січня 2009 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи свій позов, позивачка покликалася на погіршення свого матеріального стану внаслідок збільшення витрачання нею своїх доходів, які є незначними, на утримання обох дітей (їх харчування, забезпечення житлом, одягом, лікування, навчання), оскільки коштів, які відповідач сплачує як аліменти у розмірі 300 грн. у місяць на кожну дитину, є недостатньо для їх належного утримання та розвитку. На даний час значно зріс розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Крім того, за вказаний період значно зросли ціни на продукти харчування, промислові товари та послуги. Відповідач, сплачуючи щомісячні аліменти у розмірі 300 грн. на кожну дитину, всупереч правилам ст. 141, 150, 180 СК України бере недостатню участь в утриманні та забезпеченні розвитку обох дітей, внаслідок чого основний тягар з цього питання лягає на позивачку, що погіршує її матеріальне становище. За таких обставин суд вважає, що коштів, які відповідач сплачує, як аліменти у розмірі 300 грн. у місяць на кожну дитину, є недостатньо для належного їх утримання та розвитку. У зв'язку з цим позивачка змушена витрачати на двох дітей значно більше своїх доходів, а ніж раніше, щоб забезпечити належне проживання, виховання та навчання дітей в зв'язку з чим є всі підстави вважати, що її матеріальний стан погіршився. На даний час відповідач працює в приватного підприємця на посаді водія та слюсаря по ремонту автомобілів. Також, ним придбано зернозбиральний комбайн та колісний трактор, користуючись якими він заробляє додаткові кошти обробляючи населенню земельні ділянки та збираючи врожай. Інших осіб на утриманні за виконавчими документами відповідач не має. Позивачка на даний час не працює. Являється інвалідом 2 групи та отримує пенсію, яка є незначною для утримання дітей. Суд вважає, розмір аліментів, які просить стягнути позивачка на утримання неповнолітніх дітей є завищеним. Врахувавши обставини справи, суд вважає за можливе збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дочки [PERSON], [INFO] року народження та сина [PERSON], [INFO] в розмірі до 600 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved