Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2002 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося, разом не проживають. Матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Від відповідача заперечень на позов не надходило. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Від спільного проживання позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON]. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. З [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2014 року і до повноліття дитини. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial