Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору виконаним. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 30 червня 2009 року нею підписано з ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є відповідач, кредитний договір № DNF0GK0000000093. Згідно договору кредит надавався для придбання житла, та відповідно до п. 8.3 договору забезпеченням кредиту виступає іпотека будинку, який розташований за адресою: вул.Заводська, 129, м.Новомосковськ, Дніпропетровської області. Договір іпотеки був підписаний її колишнім чоловіком [PERSON], який 01 липня 2009 року підписав договір іпотеки. Вона своєчасно та в повному обсязі сплачувала кредит, однак у звязку з фінансово-економічною кризою її платоспроможність значно знизилася. Згідно п. 3.3. Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право за рахунок предмету іпотеки в разі дострокового розірвання кредитного договору, а також згідно п. 3.4. вищевказаного договору про задоволення вимог іпотекодержателя, іпотекодержатель має право за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги в повному обсязі. Так згідно з п. 20. Договору іпотеки у випадку виникнення загрози, втрати або пошкодження чи знищення, або псування чи погіршення стану предмету іпотеки не пізніше ніж у 2-денний термін з моменту виникнення таких загроз, повідомити про це іпотекодержателя. У звязку з тим, що за обставинами непереборної сили, а саме за обставин економічної кризи, вони не змогли сплачувати своєчасно кредит, вони виїхали з будинку та запропонували банку, продати його, в рахунок погашення боргу. З часом будинок став пошкоджуватися невстановленими особами, про що була подана заява до правоохоронних органів. З приводу цього її колишній чоловік [PERSON] повідомив банк про існування загрози та необхідність скорішої реалізації предмету іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя, у звязку з виникненням заборгованості на тлі зростання курсу долара США по відношенню до національної грошової одиниці. Враховуючи вищенаведене, а також у звязку з тим, що всі дії які були зазначені в договорі іпотеки були виконані, вважає кредитний договір виконаним. А тому звернулася з вищезазначеним позовом до суду. Позивач або її представник в судове засідання в черговий раз не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом. Враховуючи,що зазначена справа дуже тривалий термін перебуває в провадженні суду, із-за неодноразових неявок позивача або її представника в тому числі і за їх клопотанням розгляд справи відкладався, у справі постановлялася ухвала про залишення позову без розгляду на підставіст. 169 ч. 3, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, яка була скасована апеляційним судом з причин посилання позивача на те, що нібито її представник зявився в судове засідання 27 червня 2016 року, однак суд був зачинений, в той час як в цей день Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області працював, і в інших справах, які розглядалися в тому числі із застосуванням технічних засобів, приймалися рішення, суд приходить до висновку про те, що позивач зловживаючи своїми правами навмисно затягує розгляд даної справи. А тому виходячи з вимог ст. 157 ЦПК України, не зважаючи на те, що позивачем або її представником не подано заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про розгляд справи на підставі предявленого позивачем позову та наявних у справі доказів. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити. У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Суд, дослідивши підстави позовної заяви та матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що розяснювалося представнику позивача у справі. Судом встановлено, що 30 червня 2009 року між [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON] та з ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір № DNF0GK0000000093. За умовами якого банк зобовязався надати позивачу кредитні кошти в розмірі 135660 грн. на строк з 30 червня 2009 оку по 30 червня 2019 року (п. 8.1. Договору), а позичальник щомісяця в період з «1» по «5» число повинен сплачувати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 2992,66 грн. (а.с. 7-11). Згідно п. 8.3 кредитного договору забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає іпотека будинку за адресою: вул.Заводська, 129, м.Новомосковськ, Дніпропетровської області (а.с. 7-9). За договором іпотеки від 01 липня 2009 року укладеним між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] (колишній чоловік позивача) зі згоди другого з подружжя позивача в забезпечення виконання зобовязань позичальника за договором № DNF0GK0000000093 від 30 червня 2009 року передав в іпотеку банку будинок за адресою: вул.Заводська, 129, м.Новомосковськ, Дніпропетровської області (а.с. 3-6). Позивач звернулася до суду з вимогами до відповідача, в яких просить визнати кредитний договір виконаним. Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобовязань на певних підставах не допускається. Так з згідно ст.ст. 599-601, 603-609 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. У разі заміни кредитора боржник має право пред'явити проти вимоги нового кредитора свою зустрічну вимогу до первісного кредитора. У разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред'явлення вимоги.Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред'явлення боржникові вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором. Зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора. Зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов п.п. 3.3, 3.4. договору іпотеки сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право за рахунок предмету іпотеки в разі дострокового розірвання кредитного договору, а також договору про задоволення вимог іпотекодержателя, іпотекодержатель має право за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги в повному обсязі. У звязку з тим, що за обставинами непереборної сили, а саме за обставин економічної кризи, вони не змогли сплачувати своєчасно кредит, позивач разом з сімєю виїхали з будинку та запропонували банку, продати його, в рахунок погашення боргу відповідно до вимог п. 20.5 договору іпотеки. Справа досить тривалий час знаходиться в суді, представником позивача надавалися докази, заявлялися неодноразові клопотання про надання часу для подачі додаткових доказів, однак окрім витягу щодо внесення до ЄРДР від 02 березня 2015 року відомостей про те, що за заявою [PERSON] від 01 березня 2015 року про те, що в період часу з 20 лютого 2015 року по 01 березня 2015 року невідома особа проникла через дах до домоволодіння1 29 по вул.Заводській в м.Новомосковськ, звідки здійснила крадіжку майна, що належить [PERSON] та повідомлення про початок досудового розслідування від 03 березня 2015 року за попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 70-71) жодних відомостей, які б свідчили про виконання нею кредитного договору, в розумінні норм цивільного законодавства суду не надано. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів, а згідно ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Враховуючи, що позивачем або її представником не надано жодних доказів виконання кредитного договору, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed