Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи пред'явлений позов, [PERSON] зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008, в період якого у них народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з грудня 2013 року між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, на підставі різних поглядів на сумісне життя позивач втратив до відповідача почуття кохання і поваги, шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим, звернулась до суду з даним позовом. Позивач надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно п.11 Постанови Пленума Верховного Суду України за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Суд дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2008 року Стальненською сільською радою Джанкойського району, актовий запис №3, виданий 16.01.2009 року відділом РАЦС Джанкойського міськрайонного управління юстиції АР Крим. Судом встановлено, що в період перебування у шлюбі, у сторін по справі народилися неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Стальненською сільською Радою Джанкойського району, АР Крим, Україна, актовий запис № 1, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Стальненської сільської Ради Джанкойського району, АР Крим, актовий запис №24. Судом встановлено, що дійсно, на теперішній час, між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, сімейні відносини не підтримують з грудня 2013 року. В силу ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ч.2 ст.1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб, утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. При цьому, згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд встановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved