Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В позові до суду позивач зазначив, що 15 серпня 2015 року о 21 год. 30 хв. [PERSON] (далі-відповідач), керуючи автомобілем марки Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] та рухаючись в м.Ніжині на площі [PERSON], при зміні напрямку руху, а саме повороті ліворуч, не переконалась в безпечності такого маневру, внаслідок чого допустила зіткнення із автомобілем марки ВАЗ-211540, державний номерний знак [NUMBER], яким він керував рухаючись у попутному напрямку. Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області було визнано відповідача винною у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, а також за ст.130 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому було завдано майнову шкоду у вигляді пошкодження належного йому на праві власності автомобіля і вартість матеріального збитку, станом на 10.02.2016 року, на дату проведення експертного дослідження, становить 14742,39 грн. Під час дорожньо-транспортної пригоди у відповідача був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, що позбавило його права звернутися за відшкодуванням шкоди до страховика. Про дорожньо-транспортну пригоду відповідач не повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) відповідно до діючого законодавства. В позові до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь 14742 грн. 39 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути 551 грн. 20 коп. в рахунок повернення сплаченого судового збору. До суду позивач надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність.До заяви додав договір та квитанцію про сплату 1020 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки ВАЗ 211540, реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Зазначену суму просив стянути з відповідача на його користь. Відповідачка до суду не зявилася без поважних причин.Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про що свідчить розписка про одержання нею судової повістки, причину неявки суду не повідомила.Тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача з Моторного (транспортного) страхового бюро України [PERSON] надала суду заяву про розгляд даної справи у її відсутність. Суд вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого висновку. Відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.09.2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124,122-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.(а.с.11). Постанова суду набула чинності. Із тексту постанови суду вбачається, що 15 серпня 2015 року о 21 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки Мерседес, державний номерний знак [NUMBER] та рухаючись в м.Ніжині на площі [PERSON], при повороті ліворуч не переконалась, що це буде безпечно та здійснила зіткнення із автомобілем марки ВАЗ 21154, державний номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі в попутному напрямку, чим порушила п.1.5, 10.1, 2.10 ПДР України.Внаслідок ДТП було визнано винною у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно листа за №115/124/40-2016 від 22.01.2016 року начальника сектору Ніжинського ВП в Чернігівській області (а.с.26) зазначено, що [PERSON], 10.09.2015 року керуючи автомобілем [NUMBER], скоїла ДТП.Під час пригоди у водія був відсутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що складено адміністративні матеріали за ч.1 ст.126 КупАП. Згідно листа в.о. начальника територіального сервісного Центру 7443 за №8/7-265 від 10.12.2015 року транспортний засіб марки Мерседес-Бенс Е200С, синього кольору, 1995 року виготовлення, д.н.з. [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію СВС041032 від 22.03.2008 року, зареєстрований за [PERSON], мешканка м.Ніжина, вул.Подвойського,3/5. Заключна частина (висновок) звіту №022/16 від 10.02.2016 року про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 211540, р/н знак [NUMBER] підтверджує, що вартість матеріального збитку станом на 10.02.2016 року, в результаті його пошкодження в ДТП від 15.08.2015 року становить 14742 грн. 39 коп.(а.с.12-23). Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по справі №6-2808 цс 15 від 21.01.2016 року право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі: судовий збір 551 грн. 20 коп., оплату за проведення експертної оцінки 1020 грн., оскільки такі витрати мають документальне підтвердження.

Outcome: approved