Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~В провадженні\~Старобільського районного\~суду знаходиться\~цивільна справа\~за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] з дозволу Старобільської міської ради від 02.07.1996 року за № 277/3, протягом 1996 року побудував гараж, який розташовано на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , і користувався ним протягом 6 років. У 2002 році він продав гараж [PERSON] . За домовленістю [PERSON] сплатила [PERSON] гроші в сумі 7000 (сім тисяч) гривень, про що [PERSON] власноруч написав розписку. В подальшому, протягом років, [PERSON] використовувала придбаний гараж за призначенням, в тому числі сплачувала необхідні платежі для його утримання, замовила та отримала технічну документацію на гараж, як на будівлю, володіла ним як власниця. Продавець [PERSON] не мав претензій з приводу продажу гаража. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями [PERSON] стала його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які також по оформленні спадкових прав не заявляли претензій до [PERSON] , як до власниці вказаної будівлі гаражу з приводу купівлі-продажу, володіння, користування. [PERSON] в односторонньому порядку не має права посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна, так як при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна вимагає присутність обох сторін, а продавця [PERSON] не має в живих. Тому просить суд визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на гараж, який розташовано на земельній ділянці за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи провести без їхньої участі, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач [PERSON] \~у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, судом встановлено наступне. [PERSON] з дозволу Старобільської міської ради від 02.07.1996 року за № 277/3 побудував гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії розписки від 16.09.2002 року, [PERSON] продав гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та отримав від неї грошові кошти у розмірі 7000 грн. та передав їй документи, які він мав на гараж. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] у м. Старобільськ Луганської області. Відповідно до копії технічного паспорту, гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 328 Цивільного кодексу України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Згідно зі\~статтею 334 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 1\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно»\~(далі\~Закону) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно\~це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація прав є обов`язковою. Згідно\~статті 4 вказаного Закону\~обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, що належать, зокрема, фізичним та юридичним особам, у томі числі право власності на нерухоме майно. Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до ч.1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, повинно враховуватися, зокрема, таке: - володіння є добросовісним; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 4 вказаної статті визначено таке, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно…набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК України, а також ч. 4\~ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Велика Палата Верховного Суду України (справа №910/17274/17) визначила умови набуття права власності за набувальною давністю на підставі\~ст. 344 Цивільного кодексу України: зокрема, наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Крім того, Суд нагадав, що за змістом ч. 1\~ст. 344 Цивільного кодексу України\~добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Згідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного та

Outcome: approved