Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що 30 березня 2005 року за договором дарування, зареєстрованим у реєстрі за № 334, він отримав нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (Леніна) в місті Василівка Запорізької області. Дарувальниками квартири є в рівних частках його батьки: [PERSON] та [PERSON] В лютому 2017 року він мав намір розпорядитися своєю квартирою, здійснивши її обмін на інше нерухоме майно. Однак, після звернення до нотаріальної контори для вчинення вказаного правочину з'ясувалося, що на квартирі існує обтяження у вигляді заборони відчуження. Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження б/н від 27.08.2009 року. Він звернувся із заявою про зняття арешту з майна до Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області. Листом від 16.02.2017 року № 1564 йому повідомлено, що арешт майна був накладений на виконання рішення Василівського районного суду Запорізької області про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виконавчий лист № 2-553 від 11.06.2009 року. З вересня 2014 року він працює в ПАТ «Запоріжжяобленерго» Василівський РЕМ, має стабільний дохід. 24.11.2014 року державним виконавцем ВДВС Василівського району виконавче провадження було направлено за належністю до ВДВС Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. З його заробітної плати щомісячно здійснюється відрахування аліментів на утримання дитини. Довідка, яка надана Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя від 26.01.2017 року, підтверджує відсутність заборгованості за аліментними зобов'язаннями. Позивач вважає, що його права порушуються, оскільки він не може розпорядитися належним йому майном через наявність арешту, за відсутності підстав до цього. Позивач просить суд: -зняти арешт та заборону відчуження квартири [ADDRESS], що належить йому на праві власності, який було накладено на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області б/н від 27.08.2009 року; -зобов'язати Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зняти арешт та скасувати заборону відчуження квартири [ADDRESS]; -виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 27.08.2009 року за № 9001858 про арешт квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. В судове засідання [PERSON] не зявилась, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання представники Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності зазначених учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 30 березня 2005 року на підставі Договору дарування, зареєстрованого у реєстрі за № 334, [PERSON] став власником квартири [ADDRESS] (колишня Леніна) в місті Василівка Запорізької області, що підтверджується Договором дарування, Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Інформаційною довідкою, які є в справі. Постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області б/н від 27.08.2009 року, було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], у тому числі, на квартиру [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою, листом ВДВС, які є в справі. Арешт було накладено в ході виконавчий дій з виконання виконавчого листа № 2-553 від 11.06.2009 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Як вбачається з довідки, яка надана Вознесенівським ВДВС м. Запоріжжя від 26.01.2017 року, яка є в справі, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по аліментним зобов'язанням, відсутня. Позивач, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Його право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України, позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач, як власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і звільнення майна з-під арешту. Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, виходячи з принципів законності, обєктивності, доцільності та справедливості, суд вважає необхідним, з метою усунення перешкод позивачеві у володінні, користуванні та розпорядженні належним йому майном, - зняти арешт та заборону на відчуження зі всього нерухомого майна, яке належить [PERSON], [INFO], накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] б/н від 27.08.2009 року. В іншій частині позовні вимоги суд вважає безпідставним, оскільки, рішення суду про зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна достатньо для того, щоб арешт та заборона були зняті. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial