Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В серпні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 510 грн. 00 коп. та судові витрати по справі в розмірі 229 грн. 60 коп. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав на те, що 24 лютого 2012 року о 18 год. 15 хв. по вул. Ю. Савченко, в районі будинку 88 сталася дорожньо- транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] 2) автомобіль «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2012 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] На момент ДТП між потерпілим та позивачем - ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» був укладений договір добровільного страхування від 18 жовтня 2011 року, за яким позивач (на момент ДТП ЗАТ «Українська страхова компанія «АСКА») застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Тойота», д.н. [NUMBER]. Потерпілий звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі висновку спеціаліста №34/02/12 від 05 березня 2012 року, який становить у розмірі 34 596 грн. 49 коп. Страхова компанія відповідача сплатила суму у розмірі 34 086 грн. 49 коп., таким чином заборгованість відповідача складає: 34 596 грн. 49 коп. - 34 086 грн. 49 коп. = 510 грн. 00 коп. (франшизи). 17 березня 2013 року, за вих. №1020-17/1 позивачем на адресу [PERSON] було направлено лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 510 грн. 00 коп. Проте відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2012 року о 18 год. 15 хв. по вул. Ю. Савченко, в районі буд.88 сталася дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «Форд», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] 2) автомобіль «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На момент ДТП між потерпілим та позивачем - ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» був укладений договір добровільного страхування від 18 жовтня 2011 року № 7475803, згідно якого позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Тойота», д.н. [NUMBER] (а.с.3-6). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого [PERSON] отримав механічні пошкодження, що підтверджується страховим актом № 1491 від 27 березня 2012 року та розрахунком страхового відшкодування від 24 лютого 2012 року, який зроблений на підставі висновку спеціаліста №34/02/12 від 05 березня 2012 року, що складає у розмірі 34 596 грн. 49 коп. (а.с.7-18). Закрите акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» 11 березня 2011 року було перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.28). Потерпілий 27 лютого 2012 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Страхова компанія [PERSON] сплатила потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 34 086 грн. 49 коп., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 19), таким чином заборгованість відповідача складає: 34 596 грн. 49 коп. - 34 086 грн. 49 коп. = 510 грн. 00 коп. (франшизи). Позивачем 17 березня 2013 року, за вих. №1020-17/1 на адресу [PERSON] було направлено лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 510 грн. 00 коп. (а.с. 26). У відповідності до вимог ст. 58, 64 ЦПК України, фактично понесені витрати позивачем доводяться, письмовими доказами - копіями платіжних доручень про сплату страхового відшкодування № 610 від 24 квітня 2012 року, № 4096 від 23 квітня 2012 року та № 4066 від 25 квітня 2012 року. Платежі здійснювались на підставі складеного страхового акту № 1491 від 27 березня 2012 року з відповідним розрахунком страхового відшкодування (а.с.18). Таким чином, з моменту виплати, позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2012 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.2). Оскільки вина відповідача повністю встановлена, він не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 510 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved