Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказала, що вона є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім позивача, в зазначеному будинку зареєстрований її племінник, відповідач у справі, [PERSON] . [PERSON] не проживає у будинку з червня 2014 року, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, не приймає участі у спільному побуті. Перебування [PERSON] на реєстраційному обліку в належному позивачу житловому будинку створює перешкоди у здійсненні нею права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг, виходячи із кількості зареєстрованих осіб, позивач не може у повному обсязі розпоряджатись своїм майном. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилась, проте подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1);докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння, укладеним 12 жовтня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Скориченко А.В. та зареєстрованим у реєстрі за №1771 (а.с.7-8), а також витягом з Державного реєстру правочинів №10497982 від 12 жовтня 2011 року (а.с.9). Технічна характеристика житлового будинку підтверджується технічним паспортом складеним РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» станом на 15 вересня 2011 року (а.с.10-12). Відповідно до акту обстеження житлового будинку, складеного 09 листопада 2020 року сільським головою Лугівської сільської ради Василівського району Запорізької області, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , але у зазначеному будинку не проживає з червня 2014 року, його речей у будинку не виявлено, місцезнаходження на даний час не відоме (а.с.13). Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Враховуючи, що відповідач зареєстрований в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належному позивачу, однак фактично там не проживає більше року, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved