Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Львівської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 лютого 2004 року померла [PERSON], яка є рідною бабцею, після смерті якої відкрилась спадщина на частку квартири 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові, яка належала померлій на праві спільній сумісній власності на підставі договору міни від 08.05.1997 року. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про прийняття спадщини, Однак в нотаріальній конторі у вчинені нотаріальних дій було відмовлено, оскільки необхідно встановити родинні стосунки із померлою. Позивач [PERSON], бабця [PERSON], відповідачі: чоловік [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON] відповідно до договору міни є співвласниками квартири 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові, прописані у вказаній квартирі та проживали в ній. Мати позивача ([PERSON]) [PERSON] та батько [PERSON] померли, на день смерті [PERSON] єдиною спадкоємицею залишилась позивач. Частки у спільному майні не були визначені, згідно домовленості між співвласниками їх слід вважати рівними у спільному сумісному майні по 1/5 кожному із співвласників. Встановлення родинних відносин та визначення часток у спільному сумісному майні необхідно для прийняття спадщини та реєстрації права власності в Державній реєстраційній службі. Просить встановити факт родинних відносин та визнати право власності на майно в порядку спадкування. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 червня 2015 року за заявою представника позивача процесуальний статус Львівської міську раду з відповідача змінено на третю особу (а.с.66). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності підтримав позовні вимоги з урахуванням поданих 04.06.2015 року та 22.06.2015 року уточнень до позовної заяви, надав пояснення аналогічні викладеним та додатково пояснив, що встановлення факту родинних відносин та визначення часток у спільному сумісному майні необхідно [PERSON] для прийняття спадщини та реєстрації права власності в Державній реєстраційній службі. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, також пояснив суду що [PERSON], дійсно є рідною бабцею його дружини [PERSON], та вони усі є співвласниками квартири 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові. Відповідач [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) Н.В. в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву в якій зазначила, що після укладення шлюбу змінила прізвище, про що надала відповідні документи просила це взяти до уваги, та вказала що позовні вимоги визнає у повному обсязі, [PERSON] була рідною бабцею [PERSON], та проживала до смерті у квартирі 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові. Просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за її відсутності (а.с. 33-37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, зазначив, що [PERSON] була рідною бабцею [PERSON], та проживала до смерті у квартирі 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові. Просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за його відсутності. (а.с.30-32). Третя особа Львівська міська рада в судове засідання не направила свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник Львівської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 15.01.2015 року № 1.7-вих7 подала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника третьої особи, та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 69-70). Допитані у судовому засіданні [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як свідки повідомили суду, що [PERSON] була бабцею [PERSON], їм ці відомості стали відомі під час особистого спілкування із родиною [PERSON] та бабцею [PERSON], факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджують (а.с. 44-46, 47-49, 53-61). Судом в межах заявлених позовних вимог встановлені обставини та відповідно до них правовідносини. [PERSON], померла 16 лютого 2004 року, згідно свідоцтва про народження народилась як [PERSON] 03.09.1919 року, про що свідчить свідоцтво про народження Ш-АВ № 412899 (а.с.5), та 10.02.1939 року уклала шлюб з [PERSON] у Жидачівському райвідділу ЗАНС Львівської області про що в книзі записів громадянського стану 09.01.1975 року зроблено актовий запис № 1, та підтверджується відновленим свідоцтвом про шлюб ІІ-АГ № 862570 (а.с.6) відомості про походження бабці. Згідно свідоцтва про шлюб І-УР № 019207 [PERSON] та [PERSON], одружились 13 лютого 1960 року, про що в книзі записів громадянського стану про одруження 13 лютого 1960 року зроблено актовий запис № 11 (а.с. 7) - відомості про батьків позивача. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] IV-УР № 1851393 виданого Млинськоюсільскою радою Жидачівського району Львівської області [PERSON] народилась 17 серпня 1962 року, про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено актовий запис № 33 від 31 серпня 1962 року (а.с.8) - відомості про народження позивача. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-СГ №295732 виданого Млинськоюсільскою радою Жидачівського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] 30 липня 1983 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 30 липня 1983 року зроблено актовий запис № 16 (а.с.9) походження прізвища позивача. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-СГ № 331019 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського [PERSON] померла 17 лютого 2004 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис № 1211 (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть ІІ-ЯР № 695823 виданого Млинськоюсільскою радою Жидачівського району Львівської області [PERSON] помер 14 жовтня 1963 року про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис № 21 (а.с.11) відомості про смерть чоловіка [PERSON] Згідно довідки ОСББ «Веснянка» від 28.04.2014 року за адресою квартира 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові була зареєстрована та проживала з 1997 року по день смерті [PERSON] разом із [PERSON] (а.с.12-13). Згідно реєстраційного посвідчення Львівського обласного комунального бюро технічної інвентаризації та експлуатаційної оцінки серія КММ № 000928від 08.05.1997 року квартира 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові в цілому зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору міни від 05.05.1997 року про що записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 395 (а.с.14) частки кожного не визначені.. Квартира складається з 5-ти кімнат на 1 поверсі, загальною площею 120,8 кв. метрів , житловою площею 77,5 кв. м.. в буд. 14-а по вул. Грінченка в м. Львові. Як вбачається із листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.04.2015 року вих..84/01-16 не можливо вчинити нотаріальні дії, а саме видати Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 16.02.2004 року [PERSON], тому що не підтверджено факт родинних відносин із померлою (а.с.15). Згідно листа третьої львівської державної нотаріальної контори від 12.06.2015 року № 2000/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40656467 від 12 червня 2015 року, свідоцтво про спадщину яка відкрилась після [PERSON], померлої 16.02.2004 року не видавалось. Також судом на підставі наданих документів встановлено, що відповідач [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON], це підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] І-СГ № 061043 від 12 липня 2007 року актовий запис № 1509 яке видано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, копія свідоцтва знаходиться в матеріалах справи (а.с.34), та береться судом до уваги. Згідно ст. ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] судовому засіданні, [PERSON] (дошлюбне дівоче [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] надавши відповідні заяви повністю визнали позовні вимоги [PERSON] Відповідно ст. 174 ЦПК України судом встановлено, що визнання позовних вимог відповідачами [PERSON] Васильовичем, [PERSON] (дошлюбне дівоче [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] є добровільним, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З урахуванням того, що за усною домовленістю співвласників квартири 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові визначено, що кожному із ним на праві спільної сумісної власності належить по 1/5 частки в квартирі 3 «а» в будинку 14 «а» по вулиці Грінченка у м. Львові і це ніким із відповідачів не оспорюється. Судом прийнято визнання позовних вимог, тому суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В абзаці 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування « зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними. Частки у спільному сумісному майні не визначені, домовленості між співвласниками щодо поділу не було, тому їх слід вважати рівними, отже частка бабці [PERSON] у спільному сумісному майні становить 1\\5 частину, як і кожного співвласника. Відповідно до вимог п.1ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець не позбавлений законом права на визначення частки померлого, що витікає з самого поняття спадкування. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, згідно ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З норм цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що [PERSON] є бабцею, встановлено судом та не ким оспорюється що [PERSON] та [PERSON] проживали постійно разом на час відкриття спадщини. [PERSON] спадщину прийняла, оскільки у встановлений законом строк передбаченого статтею 1270 ЦК України не заявляла про відмову від неї, а звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про спадщину. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON], визначення частки у спільному сумісному майні і визнання права власності на спадкове майно [PERSON] необхідно для реєстрації права власності на майно в Державній реєстраційній службі. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] Михайлівнаприйняласпадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, а нотаріус не має можливості оформити у встановленому актами цивільного законодавства порядку, спадщину та видати їй свідоцтво про право на спадщину, оскільки встановлення факту родинних відносин віднесено до компетенції суду. Враховуючи те, що встановлення факту що має юридичне значення, є важливе, оскільки дозволяє реалізувати права, що належать особі, і цей факт ніким не оспорюється суд, вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливаєіз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 3 654,00 грн, що підтверджується квитанцією № 71, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.1а). Враховуючи що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] (дівоче дошлюбне [PERSON]) Н.В. та [PERSON] між собою є рідними, з урахуванням їх думки, суд вважає недоцільним стягувати з відповідачів на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved