Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

В позові йдеться про те, що шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Великоберезнянського районного суду від 04.03.2008 року. Від цього шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з матір'ю. З часу їхнього розлучення та до сьогоднішнього дня спілкування між донькою та батьком не відбувається. З боку відповідача зовсім не вчинилося жодних дій на налагодження контактів та стосунків зі своєю дитиною. У віці 7-ми років фактично дитина лишилася без спілкування з батьком. Батько повністю фізично, психологічно та матеріально не підтримує дитину. Враховуючи закінчення школи донька виявила намір продовжити навчання у ВНЗ з нахилом правоохоронного та військового характеру, де при поступленні вимагається особистий дозвіл батька. В їх випадку, беручи до уваги відсутність спілкування більше десяти років це виглядає нереальним. Тому визначившись позивачка прийняла рішення реалізувати намір доньки шляхом судового врегулювання та позбавити батьківських прав відповідача відносно доньки. Позивач будучи в судовому засіданні 09.11.2018 та 26.11.2018 року, позовні вимоги підтримала та просила позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, на підставі п.11 ч.7 ст.128 ЦПК України. Представник служби у справах дітей Великоберезнянської РДА в судовому засіданні 09.11.2018 року та 26.11.2018 року, також підтримала думку позивача та просили позов задовольнити, оскільки була проведена бесіда з донькою позивачки, вважають за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з батьком не спілкується більше 10 років, він нею не цікавиться жодної допомоги не надає. Суд, дослідив письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не цікавиться донькою, не надає матеріальної допомоги на її моральний чи духовний розвиток. Не бажає брати участі у виховані та утриманні дочки, вже більше 10 років не спілкується з нею про що повідомила в судовому засіданні як свідок [PERSON]. З виданного повтороно Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] від 29.08.2017 року серії [NUMBER] вбачається, що відповідач є батьком. З наданого листа-роз'яснення Турківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 13.09.2018 року № 6067/02-01, вбачається що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] станом на 05.09.2018 року становить 41 304,75 грн. З повідомлення служби у справах дітей Турківської районної державної адміністрації від 11.06.2018 року №438/03-14 було відмовлено начальнику служби у справах дітей Великоберезнянської РДА Шіпош І.І. у видачі висновку про доцільність позбавлення батьківських прав колишнього чоловіка [PERSON], у зв'язку з відсутністю інформації про місце його проживання та неможливістю отримання відомостей про позицію батька по цьому питанню. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ці факти відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] У статті 164 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав особи, в тому числі у разі ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, а тому відповідача слід позбавити батьківських прав на його неповнолітню доньку, оскільки факт ухилення батька від виконання покладених на нього законом батьківських обов'язків щодо виховання дитини [PERSON], доведено вищевказаними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved