Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом [PERSON], [PERSON] до Новомосковської міської ради, третя особа [PERSON], про визначення частки в спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом, який декілька разів уточнювався. Так в обґрунтування заявленого позову, позивачі посилався на те, що 21 липня 2012 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок 38 по пров.Заливний в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, який був придбаний за нотаріально засвіченим договором купівлі-продажу від 12 травня 1978 року. Позивачі, які на момент смерті [PERSON] були зареєстровані та мешкали разом з ним є такими, що прийняли спадщину після померлого, однак звернувшись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, їм було відмовлено у звязку з тим, що відомостей про реєстрацію права власності в реєстрі прав на нерухоме майно не має. Оскільки житловий будинок був придбаний [PERSON] за договором купівлі-продажу в шлюбі з [PERSON] то він є спільним сумісним майном подружжя, а тому просили суд визнати цей будинок спільним сумісним майном подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 його частину; а іншу 12 частину визначити спадковою масою після смерті [PERSON] та визнати за позивачами, кожним в окремості право власності по 1/4 частині зазначеного будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],Ю померлого 21 липня 2012 року. В судове засідання позивачі не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, про причини неявки суд не повідомили. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду, відповідно до вимог ст..ст. 169, 224 ЦПК України встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом по справі встановлено факт, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 20 січня 1974 року уклали шлюбу, про що зроблено відповідний актовий запис № 2; прізвище дружини після укладення шлюбу «Ляхова». Згідно договору купівлі-продажу від 12 травня 1978 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав домоволодіння, розташоване за адресою: пров.Заливний, 38 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області; договір посвідчено державним нотаріусом [PERSON] Новомосковської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1765, та згідно штампу Міського бюро Технічної інвентаризації Новомосковського міськкомунхозу за р№ 1325-1 від 17 січня 1979 року право власності зареєстроване за [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 128, 227 ЦК України, в редакції 1963 року, що діяла на момент укладання зазначеного договору право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітету місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як вбачається з копії домової книги на будинок за адресою: пров.Заливний, 38 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області та копії паспорта [PERSON] вона мешкала разом з чоловіком з моменту укладання договору купівлі-продажу цього домоволодінні, і продовжує мешкати до сьогодні разом з сином [PERSON] де і зареєстровані. З відповіді виконавчого комітету Новомосковської міської ради за вих.. № 2499 від 24 листопада 2015 року, вбачається, що відомостей про право власності на домоволодіння № 38 по пров.Заливний в м.Новомосковську відсутня. Згідно відомостей КП КМБТІ ДОР, вбачається, що будинок 38 по пров.Заливний в м.Новомосковську Дніпропетровської області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12 травня 1977 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р. № 1433. В той же час відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, в редакції 2004 року право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що право власності на домоволодіння за адресою: пров.Заливний, 38 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області правомірно набуто за договором купівлі-продажу від 12 травня 1978 року на імя [PERSON] Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Що не суперечить вимогам ст. 60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З домової книги на будинок 38 по пров.Заливний в м.Новомосковську Дніпропетровської області, вбачається, що подружжя [PERSON] та І.В. мешкало в цьому будинку з моменту його придбання, що також відповідає відомостям щодо реєстрації позивача [PERSON], що містяться в її паспорті серії М 053222. Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що будинок 38 по пров.Заливний в м.Новомосковську Дніпропетровської області придбаний 12 травня 1978 року за договором купівлі-продажу на імя [PERSON] є спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON]. А тому вимоги позивачів в частині визнання зазначеного домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину цього домоволодіння підлягають задоволенню. 21 липня 2012 року помер [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 630 від 24 липня 2012 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи з вищенаведеного, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/2 частину домоволодіння, розташованого по пров.Заливний, 38 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області. З довідки голови квартального комітету № 11 м. Новомосковськ Дніпропетровської області від 01 серпня 2015 року вбачається, що на момент смерті [PERSON], разом з ним були зареєстровані та мешкали дружина [PERSON] та син [PERSON] З копії спадкової справи № 72/2012, заведеної після смерті [PERSON] також вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON], свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 81/02-31 від 08 травня 2015 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Новомосковськ, Дніпропетровської області, пров.Заливний, буд. 38 після смерті чоловіка [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю право встановлювального документа. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON], яки прийняли спадщину є позивачі. А тому їх вимоги щодо визнання за кожним права власності по 1/4 частині на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Новомосковськ, Дніпропетровської області, пров.Заливний, буд. 38 після смерті [PERSON], померлого 21 липня 2012 року підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved