Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 23.09.2021 позов [PERSON] задоволено частково. Визнано в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину гаражного боксу № [NUMBER] , площею 33,00 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Сортувальна, 22 в ГБК «Позняки-2» за [PERSON] ; визнано легковий автомобіль марки Daewoo «ЗАЗ-СЕНС», 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] ; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити [PERSON] автомобіль марки Daewoo «ЗАЗ-СЕНС», 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 88 326 гривень 80 копійок; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки у праві власності на автомобіль в сумі 44163 гривні 40 копійок; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити [PERSON] наступне майно: велику книжкову шафу, прихожу, шкаф-купе, кухонні меблі вбудовані, електроплиту склокераміку (вбудовану) «Zanussi», електродуховку (вбудовану) «Zanussi», посудомийну машину « [INFO] », витяжку телескопічну, загальною вартістю 16 100 грн.; в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити [PERSON] наступне майно: телевізор кольоровий «Samsung», диван розкладний, два крісла, журнальний стіл, письмовий стіл, принтер 3 в 1, дитяче ліжко, кухонний стіл і дві табуретки, м`який куток кухонний, мультиварку «Redmond», хлібопіч «DEX», мікрохвильову піч «Panasonic», холодильник, пральну машину «Indesit», морозильну камеру «Leibherr», спальні меблі (шафа, комод, ліжко, трюмо із дзеркалом та тумбою), загальною вартістю 16 100 грн. Відмовлено в задоволенні позову [PERSON] про визнання особистою приватною власністю 57,24 % квартири [ADDRESS] . В решті вимог позову відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 12.10.2021 о 16-45 год. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано договір про надання правової допомоги від 30.10.2018 № 30/10/18, укладений між [PERSON] та адвокатом Наливайко С.П., копію додаткової угоди № 1 від 01.11.2018 до договору про надання правової допомоги №30/10/18 від 30.10.2018, копію акту прийому-передачі результатів надання правової допомоги від 20.05.2020, копію акту прийому-передачі результатів надання правової допомоги від 09.02.2021, копію акту прийому-передачі результатів надання правової допомоги від 04.03.2021, копію акту прийому-передачі результатів надання правової допомоги від 14.05.2021, копію акту прийому-передачі результатів надання правової допомоги від 24.09.2021, копії квитанцій на підтвердження оплати наданої правової допомоги, зокрема: квитанції № 17/01/19 від 17.01.2019, № 18/04/2019 від 18.04.2019, № 15/07/19 від 15.07.2019, №19/05/2020 від 19.05.2020, №09/02/21 від 09.02.2021, №04/03/21 від 04.03.2021, №14/05/21 від 14.05.2021, №24/09/21 від 24.09.2021 на загальну суму 34 000, 00 грн. Крім того позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 8000, 00 грн. та понесені витати на будівельно технічну експертизу в сумі 24309, 00 грн. та 1015,20 грн витрат на судову автотоварознавчу експертизу. Відповідачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 31.07.2017 № 31-07/2017, укладеного між [PERSON] та адвокатом Лежух Т.І., копію додаткової угоди № 1 від 31.07.2017 до договору про надання правової допомоги № 31-07/2017 від 31.07.2017, копію акту прийому-передачі результатів надання правової допомоги від 31.07.2017, копії квитанцій на підтвердження оплати наданої правової допомоги, зокрема: квитанції № 1-23-09/21 від 23.09.2021, № 1-13-05/21 від 13.05.2021, № 1-09-02/21 від 03.03.2021, № 1-19-05/20 від 03.03.2021, № 1-19-05/20 від 19.05.2020, № 1-24-05/18 від 24.05.2018, № 1-18-04/18 від 18.04.2018, № 1-04-08/17 від 03.10.2017, № 1-17-01/18 від 17.01.2018, № 1-04-08/17 від 04.08.2017, № 1-04-08/17 від 04.08.2017 на загальну суму 32 955, 00 грн. В судовому засіданні представник позивача просила стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, заперечувала проти задоволення заяви про відшкодування витрат [PERSON] на правничу допомогу. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили судовий збір розподілити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а у відшкодуванні витрат на правничу допомогу понесених позивачем просили відмовити. Вислухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, зваживши доводи заяв сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів і з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем позов подано 07.05.2017, в ході розгляду справи позивачем неодноразово збільшувався розмір позовних вимог. 15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Зокрема, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Водночас звертаючись із заявою про збільшення позовних вимог від 17 01.2018, позивачем не подано попереднього розрахунку судових витрат, а лише 05.09.2019 в заяві про зміну розміру позовних вимог, позивач надала попередній розрахунок судових витрат. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем 16.04.2018 було подано відзив на позовну заяву, проте також не було надано попереднього розрахунку судових витрат. З огляду на те, що сторонами разом із першими заявами по суті спору (після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017) не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вони очікували понести у зв`язку з розглядом справи, суд відмовляє [PERSON] та [PERSON] у відшкодуванні витрат на правничу допомогу. Позивачем в останній редакції позовної заяви від 05.09.2019 вказано ціну позову 521 447, 00 грн, яка вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна. Загальний розмір заявлених позивачем позовних вимог становить 1 312 101, 48 грн., що підтверджується письмовими доказами. У зв`язку з розглядом цієї справи позивач понесла витрати на сплату судового збору в розмірі 8000,00 грн., на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 24 309,00 грн. та на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 1015,20, 00 грн., а всього 33 324, 20 грн. Оскільки за визначеним судом порядком поділу позивачу виділяється майна на загальну суму 110 356, 40 грн., що становить 8,4 % від заявлених вимог, а тому суд покладає на відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 2799,23 грн. (33 324, 20 грн х8,4%). Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Позивачем 05.09.2021 було подану заяву про збільшення розміру позовних, при цьому невірно було визначено ціну позову, а відтак і не в повному обсязі сплачено судовий збір, який у 2019 році становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вже зазначалося, ціна позову складає 1 312 101, 48 грн. Тобто, враховуючи, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 8000, 00 грн., при поданні до суду заяви про збільшення розміру позовних, підлягав доплаті судовий збір у сумі 1605 грн. (9605-8000). Таким чином з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 138,6 грн. (1605х8,4%), а з позивача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1511,40 грн. (1605х91,6%).

Outcome: approved