Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

в позові вказано, що відповідачка [PERSON] , згідно кредитного договору №2807, 23.12.2015 року отримала кредит в сумі 13500 грн. терміном на 36 місяців; проценти за користування кредитом - 42% річних. З метою забезпечення кредиту відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями, про що в цей день було оформлено договори поруки. За час дії кредитного договору відповідач [PERSON] здійснила декілька платежів, але з 28/03/2018 не погашала заборгованість. 11/05/2018 [PERSON] звернулась до позивача із заявою, про те, що вона буде сплачувати по 2000 грн, до повного погашення заборгованості, проте зобов`язання не виконала. Станом на 24/06/2019 заборгованість становить 54406,76 гривень, з яких 13206,33 основної суми заборгованості та 1200,43 гривень відсотків. 02/10/2019 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість в сумі 60541,73 гривень та 1921 гривень витрат на оплату судового збору. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили, клопотань щодо реалізації прав суду не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 23.12.2015 року позивач та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір №2807, за яким відповідачка отримала кредит в сумі 13500 грн. терміном на 36 місяців до 24.12.2018 року; плата за користування кредитом - 42% річних. В забезпечення належного виконання зобов`язання по кредитному договору №2807 від 23.12.2015 року, між позивачем та відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 23.12.2015 року укладено договори поруки, згідно з якими відповідачі несуть солідарну відповідальність з відповідачкою [PERSON] . Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №2318 від 25.07.2013 року становить 60541,73 гривень, з яких: 13206,33 гривень основна сума заборгованості та 47335,40 гривень відсотки за користування кредитом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачами не надано суду. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved