Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, зазначивши третіми особами Першу дніпропетровську державну нотаріальну контору та КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про визнання права власності в порядку спадкування (а. с. 1-4). Позивач у позовній заяві та його представники у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що за заповітом, складеним [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього належного спадкодавці на день смерті майна, в тому числі, квартири [ADDRESS]. Проте у видачі свідоцтва позивачу про право на спадщину за заповітом державними нотаріальними органами України було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу за вказану квартиру, отримати який позивачу не вдалось самостійно, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS] (а. с. 1-4). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, у судове засідання свого представника не направив про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову як у безпідставному та необґрунтованому (а. с. 60-62, 132,134). Треті особи: Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР, у судове засідання для участі в розгляді даної цивільної справи своїх представників не направили, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора просила суд проводити судові засідання по даній справі без участі свого представника, представник КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР - надав суду копії запитуваних судом документів, наявним в матеріалах інвентаризаційної справи на відповідну квартиру. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що за заповітом від 11 грудня 2003 року, складеним [PERSON], [INFO], та посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Гузєєвою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 7-1743, спадкоємцем всього належного на день смерті майна заповідачки є [PERSON], що підтверджується копією вказаного товариства, наявною в матеріалах справи, а також матеріалами відповідної спадкової справи (а. с. 24, 90-99). З матеріалів спадкової справи № 39-2012 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 91). Також судом встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказану квартиру (а. с. 27, 96). З відповіді ДП «Придніпровська залізниця» від 20 лютого 2014 року за вих.. № БМЕС-147/672, наданої на запит суду, вбачається, що власниця квартири [ADDRESS] - [PERSON] особисто отримала свідоцтво про право власності на зазначену квартиру 10 грудня 1997 року, а оскільки зберігання копій свідоцтв не передбачено законодавством України, дане підприємство не може надати належним чином його завірену копію (а. с. 121), що також було підтверджено листом ДП «Придніпровська залізниця» № БМЕС-147/1604 від 18 квітня 2014 року (а. с. 142). З копії матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS], наданої представником КП «ДМБТІ» ДОР для огляду у судовому засіданні, вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 грудня 1996 року, виданого Дніпропетровським державним підприємством по перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці, [PERSON] є власницею вказаної квартири (а. с. 144, 145). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України. В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка заповіла йому належне їй на час смерті майно, а саме: квартиру [ADDRESS], проте з незалежних від нього причин не надав до нотаріальних органів оригіналу правовстановлюючого документу на цю квартиру, а також враховуючи, що під час розгляду справи було встановлено, що [PERSON] на час смерті дійсно належала зазначена квартира, але оригінал свідоцтва про право власності на неї не зберігся та може бути відновлений, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача та вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved