Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «УкрСибанк» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.12.2012 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір оренди (надалі - Договір), згідно умов якого відповідач передав за плату в користування (в оренду) позивачу квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на строк з дати підписання Акту прийому-передачі квартири в оренду по 31.01.2014 року. Відповідно до умлов п.п. 1.1, 2.1 Додатку № 1 до Договору позивач зобов'язався сплачувати відповідачу на поточний рахунок оренду платну в розмірі 54 000 грн. коп. без ПДВ на місяць, а також вносити на поточний рахунок відповідача орендну плату за перші три місяці оренди та гарантований платіж, який є оплатою за останній місяць оренди квартири. Згідно п.п. 1, 2 додаткової угоди № 1 до Договору, укладеної між сторонами 20.11.2013 року, дату закінчення строку оренди та строку дії Договору було змінено до 31.01.2015 року. Крім того, сторони домовились, що орендна плата за 1-квартал 2014 року буде перерахована позивачем не пізніше 10-го січня 2014 року, а гарантований платіж в сумі 54 000 грн. 00 коп. без ПДВ, сплачений авансом позивачем відповідачу відповідно до п. 2.1 Додатку № 1 до Договору, є сплатою за користування власністю за січень 2015 року. Разом з тим, 20.08.2014 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 2 до Договору, відповідно до якої строк дії Договору було зменшено до 29.08.2014 року, а позивач зобов'язався у термін до 29.09.2014 року повернути на рахунок позивача гарантований платіж, сплачений позивачем на рахунок відповідача згідно з п. 2.1 Додатку № 1 до Договором у розмірі 44 820 грн. 00 коп., та оренду плату, сплачену позивачем на рахунок відповідача за період користування орендованою квартирою з 30.08.2014 року по 30.09.2014 року у розмірі 47 711 грн. 61 коп. У зв'язку з тим, що станом на 31.07.2015 року відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором у розмірі 92 531 грн. 61 коп., три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 2 319 грн. 63 коп., інфляційні нарахування в розмірі 47 400 грн. 62 коп., а також виплати по сплаті судового збору у розмірі 1 422 грн. 52 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Крім того, просив суд також стягнути витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн. 00 коп. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр» від 30.12.2015 року, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 21.08.2015 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір оренди, на підставі п. 1.1 якого відповідач передав в оренду позивачу, а позивач прийняв в оплатне користування у відповідача квартиру [ADDRESS]. Згідно з п. 2.1 Договору строк дії даного Договору починається з моменту його підписання сторонами і до закінчення строку оренди за цим Договором. Строк оренди встановлюється з дати підписання Акту прийому-передачі власності в оренду, але не пізніше 01.02.2013 року і закінчується 31.01.2014 року (дата закінчення строку оренди та строку дії Договору). При цьому, згідно п. 3.1 Договору усі платежі стосовно даного Договору викладено в Додатку № 1 «Платежі по Договору» до даного Договору, який становить невід'ємну його частину. Так, відповідно до умов п.п. 1.1 та 2.1 Додатку № 1 до Договору позивач зобов'язався сплачувати відповідачу на поточний рахунок оренду платну в розмірі 54 000 грн. коп. без ПДВ на місяць, а також вносити на поточний рахунок відповідача орендну плату за перші три місяці оренди та гарантований платіж, який є оплатою за останній місяць оренди квартири. Згідно п.п. 1, 2 додаткової угоди № 1 до Договору, укладеної між сторонами 20.11.2013 року, дату закінчення строку оренди та строку дії Договору було змінено до 31.01.2015 року. Крім того, сторони домовились, що орендна плата за 1-квартал 2014 року буде перерахована позивачем не пізніше 10-го січня 2014 року, а гарантований платіж в сумі 54 000 грн. 00 коп. без ПДВ, сплачений авансом позивачем відповідачу відповідно до п. 2.1 Додатку № 1 до Договору, є сплатою за користування власністю за січень 2015 року. Разом з тим, 20.08.2014 року між сторонами була укладена Додаткова угода № 2 до Договору, відповідно до якої строк дії Договору було зменшено до 29.08.2014 року, а позивач зобов'язався у термін до 29.09.2014 року повернути на рахунок позивача гарантований платіж, сплачений позивачем на рахунок відповідача згідно з п. 2.1 Додатку № 1 до Договором у розмірі 44 820 грн. 00 коп., та оренду плату, сплачену позивачем на рахунок відповідача за період користування орендованою квартирою з 30.08.2014 року по 30.09.2014 року у розмірі 47 711 грн. 61 коп. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором та Додатковими угодами до нього виконав належним чином, що підтверджується Актом прийому-передачі Власності (повернення) від 29.08.2014 року, згідно якого позивач передав відповідачу 3 (три) комплекти ключів від квартири [ADDRESS], та один ключ від поштової скриньки (а.с 20-21). Проте, у встановлений сторонами строк та по теперішній час відповідач своїх зобов'язань за Договором та додатковими угодами до нього не виконав. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов'язань, визначених у Договорі 21.08.2015 року та Додаткових угодах до нього від 20.11.2013 року та 20.08.2014 року відповідно щодо повернення позивачу гарантійного платежу та зайво сплаченої орендної плати за період з 30.08.2014 року по 30.09.2014 року у строк до 29.09.2014 року, а доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Договору у розмірі 92 531 грн. 61 коп., трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 2 319 грн. 63 коп. та інфляційних нарахування в розмірі 47 400 грн. 62 коп., а разом 142 251 грн. 86 коп., що підтверджується розрахунками позивача, перевіреними у судовому засіданні, є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 1 422 грн. 52 коп. а також витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved