Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

В провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу, та за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 липня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу, задоволені частково; позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу задоволені частково. Визнано спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] : нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартість складає 375 018,00 грн.; автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , вартістю 365 610,24 грн.; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , вартістю 9 900 грн.; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; вартістю 11 140,00 грн.; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , вартістю 23 600,00 грн. Виділено [PERSON] в особисту приватну власність нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму компенсації за поділ майна подружжя в сумі ? частини вартості усього майна в розмірі 35 232,24 грн., судовий збір в розмірі 4 102,50 грн. Від відповідача [PERSON] 17 вересня 2020 р. надійшла апеляційна скарга на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 липня 2020 року. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року цивільна справа повернута до суду першої інстанції для належного оформлення. Згідно до вимог ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить суд визнати спільному сумісною власністю подружжя майно: автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , та нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ; виділити [PERSON] в особисту приватну власність нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04), А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість 375 018,00 грн.; виділити [PERSON] в особисту власність автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , ринкова вартість 448 142,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму рівничної компенсації за розподіл майна подружжя в сумі ? вартості залишкової вартості майна в розмірі 36 562,00 грн. та судові витрати. [PERSON] у зустрічному позові зазначає вимоги, як визнати спільною сумісною власністю подружжя майно [PERSON] та [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення (вбудоване приміщення № 4) за адресою: [ADDRESS] ; автомобілі NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , пилосос «Керхер», диван «Валенсія», диван «Вікторія», диван «Валенсія» прихожа (шкаф-купе), кухня, духова шафа, поверхня, ноутбук «ASUS», витяжка «Рейнфорд», бензогенератор «бригадир»; поділити спільне майно подружжя та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю вартості ? частки спільного сумісного майна подружжя в сумі 117 399,83 грн.; виділити [PERSON] та визнати за нею право власності на пилосос «Керхер», диван «Валенсія», диван «Вікторія», диван «Валенсія» прихожа (шкаф-купе), кухня, духова шафа, поверхня, ноутбук «ASUS»; витяжка «Рейнфорд», бензогенератор «бригадир»; загальною вартістю 75 142,9 грн., грошові кошти в розмірі 183 839 грн. від продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; на нежитлове приміщення (вбудоване приміщення № 4) за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати та витрати по сплаті послуг експерта. Як вбачається зі змісту рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 липня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу, задоволені частково; позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, придбаного в період шлюбу задоволені частково. Визнано спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] : нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , вартість складає 375 018,00 грн.; автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , вартістю 365 610,24 грн.; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , вартістю 9 900 грн.; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; вартістю 11 140,00 грн.; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , вартістю 23 600,00 грн. Виділено [PERSON] в особисту приватну власність нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму компенсації за поділ майна подружжя в сумі ? частини вартості усього майна в розмірі 35 232,24 грн., судовий збір в розмірі 4 102,50 грн. З тексту рішення також вбачається, що вимоги позивача [PERSON] вирішені в повному обсязі та щодо вимог виділення [PERSON] в особисту власність автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , ринкова вартість 448 142,00 грн., суд дійшов до висновку про відмову в їх задоволенні, про що помилково не зазначив в резолютивній частині рішення. Окрім цього, вимоги [PERSON] у зустрічному позові також вирішені судом в повному обсязі, а також й вимоги щодо виділення [PERSON] та визнати за нею право власності на пилосос «Керхер», диван «Валенсія», диван «Вікторія», диван «Валенсія» прихожа (шкаф-купе), кухня, духова шафа, поверхня, ноутбук «ASUS»; витяжка «Рейнфорд», бензогенератор «бригадир»; загальною вартістю 75 142,9 грн., грошові кошти в розмірі 183 839 грн. від продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] також вирішені судом, що вбачається зі змісту рішення суду, але помилково не зазначено в резолютивні частині рішення. Відповідно до вимог статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України. Окрім цього, згідно частини 3 статті 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч.1 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно до вимог ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку, що дійсно сторонами під час шлюбу було придбане нерухоме майно, а саме: незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; нежитлове приміщення (вбудоване приміщення 04) А-5 загальною площею 6,1 кв.м., що складається з приміщення № 1 кухня, площею 5,4 кв.м., приміщення № 2 вбиральня, площею 0,7 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також автомобілі NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] . До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Як роз`яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. В частині вимог сторін про виділення відповідачу автомобіль NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, зеленого кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] ; автомобіль МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] суд зазначає наступне. Відповідно до листа, який виданий начальником Територіального сервісного центру № 1244 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 30 березня 2019 року № 31/4-1244-л-31 повідомлено, що згідно ЄДР ТЗ [PERSON] продав 22 листопада 2018 року транспортний засіб МВ VІТО, білого кольору, 1997 року випуску, за 23 600 грн.; 20 листопада 2018 року NISSAN PATROL, сірого кольору, 1998 року випуску, за 365 610,24 грн.; 22 листопада 2018 року транспортний засіб ВАЗ 21214, 2006 року випуску за 9 900 грн., а також вартість автомобіля ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , який був також переданий іншій особі, що не заперечується сторонами, згідно до наданої суду оцінки складає 11 140,00 грн. Окрім цього, щодо посилань відповідача на те, що автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, синього кольору, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] був проданий ним під час перебування сторін в шлюбі, ним було надано покупцям доручення на право користування та розпорядження майно та кошти були витрачені на потреби сім`ї суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 80, 81 ЦПК України, останнім не надані належні та допустимі докази вчиненої ним угоди та отримані кошти були витрачені на потреби сім`ї. Установивши, що автомобіль NISSAN PATROL, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , автомобіль ВАЗ 21214 110-30 5 МТ, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , автомобіль ВАЗ 1111 ОКА, 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] , автомобіль МВ VІТО, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] , VIN код [NUMBER] придбаний під час шлюбу сторін, є спільною сумісною власністю подружжя, проте були відчужені без згоди другої сторони як іншого із подружжя, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. Вважаючи, що на сьогоднішній день сторони не мають можливості вільно розпорядитися належним їм майном, у зв`язку з відмовою відповідача здійснити поділ, у зв`язку з чим право позивача на користування своєю часткою майна у спільному майні подружжя на даний час є порушеним. Так, враховуючи, що спірне рухоме майно, яке придбане сторонами, на час поділу майна, тобто на час розгляду справи, вказане майно відчужено та належить іншим особам, тому суд не вбачає можливості виділити вказане майно відповідачу, але із зарахуванням отриманих відповідачем коштів під час його продажу в сумі 410 20,24 грн., з виділенням позивачу її ? частки вказаної суми, тобто компенсації в розмірі 205 125,12 грн. Посилання позивача на те, що необхідно взяти до уваги вартість рухомого майна згідно до висновку експерта, суд не приймає до уваги, оскільки вказане майно було вже відчужене та відповідачем та сторонами по договору вже оцінено майно та отримані грошові кошти за його продаж. В частині поділу побутового майна, суд вважає вимоги відповідача [PERSON] не підлягають задоволенню оскільки в судовому засіданні відповідач, який просив поділити вказане майно не довів суду наявності такого майна, що позбавляє суд встановити чи придбане це майно сторонами та, відповідно, виділити їм вказане майно, у зв`язку з відсутністю його індивідуальних ознак та відсутності доказів його придбання. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed