Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернулася через суд з позовом, в якому зазначала, що 09 вересня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON], 2001року народження та [PERSON], 2003року народження, які мешкають разом з нею. Підчас спільного проживання постійно сварилися, в сім`ї відбувалися конфлікти, тому вони з відповідачем вирішили проживати окремо. Під час шлюбу, вказувала позивач, ними був придбаний автомобіль Ssang Yong Державний номер [NUMBER] та нежитлова споруда за адресою [ADDRESS]. Тому вона просила суд розділити майно, а саме визнати за нею право власності на 12 частину нежитлової споруди за адресою [ADDRESS]. Також визнати право власності на 12 частину автомобілю Ssang Yong Державний номер [NUMBER]. З зустрічним позовом звернувся [PERSON], в якому він просив визнати його особистою приватною власністю автомобіль Ssang Yong Державний номер [NUMBER], встановити факт сплати 52 000 грн. - вартості 12 частини нежитлового приміщення по [ADDRESS] - [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення, розташоване по [ADDRESS]. В позові він стверджував, що з листопада 2011року він проживає однією сім`єю з [PERSON],[INFO] без реєстрації шлюбу. Під час проживання разом з [PERSON] ним був придбаний вказаний автомобіль. Стосовно нежитлової споруди, вказує позивач, по домовленості з [PERSON] щомісячно з листопада 2011року він сплачує в рахунок 12 частини нежитлової споруди по [ADDRESS] гроші в сумі 2 000 грн. і ця сума вже складала 52 000 грн. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2013 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] поділ майна - відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю задоволено повністю. Визнано особистою приватною власністю [PERSON] автомобіль Ssang Yong Державний номер [NUMBER]. Встановлено факт сплати 52 000 грн. - вартості 12 частини нежитлового приміщення по [ADDRESS] - [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення, розташоване по [ADDRESS]. Також судом було вирішено питання про розподіл судових витрат по справі. Не погодившись з рішенням [PERSON] звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав. Як було встановлено судом 1 інстанції і вбачається із матеріалів справи, 09 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб(а.с.4). Від шлюбу вони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] (а.с.6), та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сім`єю вони проживали в [ADDRESS]. Також в судовому засіданні сторони підтвердили, що вони прийняли рішення мешкати окремо після частих сварок. Відповідно довідки про склад сім'ї [PERSON] знятий з реєстрації [ADDRESS] з 28.11.2011 року (а.с.30). Фактично припинили сімейні відносини, як стверджує [PERSON] та підтвердила свідок [PERSON], з грудня 2010року. Свідок [PERSON] також підтвердила, що він залишив [PERSON] квартиру [ADDRESS] яку отримав в відповідно договору купівлі - продажу. Як вбачається з акту, складеному квартальним комітетом за участю свідків, що [PERSON] мешкає разом з [PERSON] з листопада 2011року без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS]( а.с.34) і ці обставини також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON]. Згідно договору дарування від 03.11.2011року [PERSON] придбав у власність житловий будинок [ADDRESS].(а.с.57). Це також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів( а.с.58). Згідно договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, розташованого по [ADDRESS] [PERSON] придбав це приміщення у [PERSON] 18.06.2009 року(а.с.31-32). Відповідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу, де вказано, що автомобіль Ssang Yong Державний номер [NUMBER] зареєстрований 04.10.2012 року власник [PERSON].(а.с.33). Відмовляючи у задоволені вимог первісного позову та задовольняючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, у період придбання [PERSON] у власність - автомобіля Ssang Yong Державний номер [NUMBER] шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені, подружжя не проживало разом та не вело спільного господарства. Суд першої інстанції вірно керувався ч. 6 ст. 57 СК України, згідно якої, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, а тому вважав необхідним визнати особистою приватною власністю [PERSON] автомобіль Ssang Yong Державний номер [NUMBER]. Також в судовому засіданні встановлений факт сплати [PERSON] суми 52 000грн. [PERSON] в рахунок 12 частини нежитлової споруди по [ADDRESS]. Це підтверджується чеками Банка «Приватбанк», наданими [PERSON], з яких вбачається, що ним щомісячно з листопада 2011року сплачувались [PERSON] гроші в сумі 2 000 грн.(а.с.35-47). Що ці виплати проводились в рахунок вартості 12 частини нежитлової споруди, що розташована по вул.К.Маркса підтвердила свідок [PERSON] і це не було спростовано [PERSON]. Тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовної вимоги зустрічного позову в частині визнання за [PERSON] права власності на нежитлове приміщення, розташоване по [ADDRESS]. Такі висновки суду відповідають нормам цивільного законодавства, та фактичним обставинам справи. Вищенаведеним також спростовується довід апеляційної скарги [PERSON] про набуття вищевказаного майна під час перебування подружжя у шлюбних відносинах, а тому є таким, що підлягає поділу, оскільки спростовується наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Решта приведених в апеляційній скарзі доводів позивача, не може бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права. Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial