Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В проваджені Новотроїцького районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом Військової частини [NUMBER] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої державі мотивуючи це тим, що згідно із наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №222 від 03.09.2014 року солдат [PERSON] був зарахований до списків особового складу частини з 03.09.2014 року та призначений на посаду водій - заряджаючий 3 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону. Згідно із Доповіддю про скоєння ДТП, яке трапилось в секторі «С» під час участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей військової частини [NUMBER] , від 07.10.2014 року стало відомо, що о 18 год. 30 хв. 07.10.2014 року на ділянці траси Дебальцеве - Луганськ внаслідок вживання спиртних напоїв, Відповідач та номер обслуги - радіотелефоніст солдат [PERSON] безпідставно прийняли без дозволу рішення про повернення до базового табору біля с. Луганське, внаслідок чого водій не впоравшись із керуванням з`їхав з дороги та перекинув автомобіль УРАЛ43202-ТЗМ з реактивними боєприпасами. За попередніми даними автомобіль УРАЛ43202-ТЗМ відновленню не підлягав. Відповідно до\~наказу командира\~військової частини\~ [NUMBER] \~(з\~адміністративно-господарської\~діяльності)\~№1782\~від 08.10.2014\~року було\~призначено службове\~розслідування для\~з`ясування причин\~та обставин,\~що сприяли дорожньо-транспортній пригоді та травмуванню Відповідача та солдата [PERSON] 07.10.2014 року в районі проведення АТО. Згідно із актом службового розслідування по факту скоєння дорожньо- траспортної пригоди солдатом [PERSON] та солдатом [PERSON] від 05.11.2014 року стало відомо, що 07.10.2014 року Відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, близько 18 год. 00 хв. скоїв дорожньо- транспортну пригоду на автомобілі УРАЛ 43202 в/н [NUMBER] . Сума збитків із урахуванням кратності становила 155898 грн. 00 коп. відповідно до довідки - розрахунку №2328 від 28.10.2014 року. На борту [NUMBER] в/н [NUMBER] знаходились стелажі типу 9ф37м №3742п та №3756п, а тому згідно довідки - розрахунку залишкової вартості майна РАО з РЕАб РЕАДн військової частини [NUMBER] №2312 від 28.10.2014 року сума збитків із урахуванням кратності становила 435834 грн. 12 коп. Отже, загальна сума збитків нанесених Відповідачем становила 5891732 грн. 12 коп. Відповідно до письмових пояснень капітана [PERSON] , капітана [PERSON] та молодшого лейтенанта [PERSON] стало відомо, що Відповідач із солдатом [PERSON] самовільно залишили розташування базового табору біля с. Комуна та вибули у невідомому напрямку. Також факт виїзду та керування вищевказаним транспортним засобом підтверджують у своїх письмових поясненнях як Відповідач, так і солдат [PERSON] Просять стягнути з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] завдані збитки.. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача адвокат Зайцев М.П., відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. В судовому засіданні відповідач пояснив, що факт ДТП був, але не з його вини. Вважає, що в автомобіля можливо були технічні несправності, які проявилися під час поїздки та не були йому відомі перед нею, або це сталося як наслідок військових дій, адже міг натрапити на міну чи подібний виріб. Він перевозив снаряди в лісосмугу біля с.Луганське по команді командира капітана [PERSON] . Засобів для ремонту техніки йому не видали. Представник відповідача адвокат Зайцев М.П. в судовому засіданні заявив клопотання про застосування строків позовної давності, адже на момент подачі позову до суду 04.09.2018 року сплив строк позовної давності три роки, мотивуючи це тим,зокрема, що ДТП сталося 07.10.2014 року. Факт ДТП та вина [PERSON] у його скоєнні підтверджується наступними доказами витягом з наказу № 222 від 03.09.2014 року (а.с9 ) витягом з наказу №26 від 15.12.2014 (а.с. 10) витягом з книги грошових стягнень та нарахувань (а.с. 11) наказом командира військовиї частини [NUMBER] №2196 від 04.11.2014 року (а.с. 12-14), наказом Командира військової частини [NUMBER] № 1782 від 08.10.2014 року (а.с. 15) , листом військовому прокурору від 27.11.2014 року (а.с. 16,17) , наказом про призначення командира військової частини про призначення службового розслідування від 11.04.2015 року (а.с. 18) , актом службового розслідування від 05.11.2014 року (а.с. 19-22) поясненнями [PERSON] , [PERSON] и (а.с. 23-24), схемою ДТП, фототаблицею (а.с. 25-28) телеграмою (а.с. 28), поясненнями (а.с. 29-32), актом службового розслідування (а.с. 33,34) накладною (а.с. 35), нарядами (а.с 36-37), наказом командира військової частини (а.с. 38). Разом з тим суд вважає, що клопотання представника відповідача адвоката Зайцева М.П. про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що про факт дорожньо-транспортної пригоди позивачу стало відомо, ще в 2014 році, а саме згідно витягу з наказу №26 від 15.12.2014 (а.с. 10) наказу командира військовиї частини [NUMBER] №2196 від 04.11.2014 року (а.с. 12-14), наказу Командира військової частини [NUMBER] № 1782 від 08.10.2014 року (а.с. 15) , листа військовому прокурору від 27.11.2014 року (а.с. 16,17) акту службового розслідування від 05.11.2014 року (а.с. 19-22). Відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У відповідності дост.256 ЦК Українипозовна давністьце строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Відповідно до вимогст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пояснення представника про очікування для повернення до військової служби, повідомлення військової прокуратури про покинення служби [PERSON] суд вважає неповажними. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у 3 роки. У відповідності до вимог ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до правової позиції викладеної Верховним судом України в постанові від 16.11.2016 у справі за№ 6-2469цс16, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії») Таким чином, враховуючи вищевикладене, те, що дорожня-транспортна пригода сталася 07.10.2014 року, про що позивачу стало відомо , ще в 2014 роціналежним чином оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, про застосування якого було заявлено представником відповідача у справі, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed