Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з 24 січня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з різними характерами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та з 01 вересня 2016 року проживають окремо. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить його інтересам та інтересам їхніх дітей, тому просить задовольнити його вимоги. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишаться проживати біля відповідачки. Позивач подав до суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги, вказавши, що примирення та збереження сімї неможливе, більше року проживає з відповідачкою окремо, майновий спір між ними відсутній, діти залишаться проживати з відповідачкою. Відповідачка також подала до суду заяву, якою визнала позов та не заперечувала проти його задоволення, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 січня 2009 року у Самчиківській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 061267, виданого Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 24 січня 2009 року. Від спільного сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-БВ № 299224, повторно видане Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 18 липня 2017 року) та сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-БВ № 299225, повторно видане Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 18 липня 2017 року). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, з 01 вересня 2016 року проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишаться проживати біля відповідачки. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved