overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

В провадженні Дзержинського міського суду Донецької області знаходиться вищезазначена справа. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 29.03.2018 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Згідно із положеннями ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються: висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю чи частково щодо кожної з заявлених вимог; розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При винесенні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджено квитанцією №94 від 19.12.2017 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України при задоволенні позову судовий збір стягується з відповідача на користь позивача. Так як при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати, суд прийшов до висновку ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу знаходилася вищеназвана цивільна справа. Рішенням суду від 15.01.2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. Позивачем [PERSON] заявлено позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі у 1/ 4 частки всіх видів заробітку( доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на її, позивача, утримання у зв'язку з находженням її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 1/ 4 частки всіх видів заробітку(доходу) , однак суд не ухвалив рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно п.1 ч.4 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги з приводу якої сторони подавали докази та давали пояснення , не ухвалено рішення. Сторони у судове засідання не з'явилися, їхня присутність не є обов'язковою для ухвалення додаткового рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити у справі додаткове рішення. Згідно з ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності зі ст. 77, 79 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] в своїй заяві від 15.01.2015 року визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти позову не заперечував, заяву залучено до матеріалів цивільної справи (а.с.13). При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, позовні вимог визнав у повному обсязі, позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, тому вважає доцільним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 24.07.2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання стягнення судового збору з відповідача на користь позивача в сумі 704 грн. 80 коп. , сплаченого позивачем при зверненні до суду. Частиною 1 ст.270 ЦПК України передбачено - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати;4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. ,тому , у зв'язку із задоволенням позову , суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у справі. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу знаходилася цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Криворізький завод «Універсал» про виплату заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні. Рішенням суду від 20.08.2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Судом стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Криворізький завод «Універсал» в дохід держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., але не вирішено питання стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. , сплаченого позивачем при зверненні до суду за вимогу немайнового характеру. Відповідно п.3 ч.1 ст.270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. за вимогу про відшкодування моральної шкоди, тому , у зв'язку із частковим задоволенням позову в частині відшкодування моральної шкоди, яка є вимогою немайнового характеру, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у справі. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], 3-я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Топілко О. О. про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсним. До суду від представника [PERSON] надійшла заява про винесення додаткового рішення в частині відшкодування витрат за проведення експертизи. В судове засідання сторони не з'явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 лютого 2013 року позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], 3-я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Топілко О. О. про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсним задоволено (том 2 а.с.16-19). Статтею 88 ЦПК передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат за проведення експертизи в сумі 3180 грн. 74 коп., які були сплачені [PERSON] (том 2 а.с.27). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз (п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Оскільки, позов [PERSON] та [PERSON] задоволений повністю, стягненню з відповідача підлягають і витрати за проведення експертизи в сумі 3180 грн. 74 коп., які були сплачені [PERSON] як представником [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в цій частині про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат за проведення експертизи в розмірі 3180 грн. 74 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-і особи: [PERSON] та відділ реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення батьківства. До суду від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення в частині внесення змін до актового запису про народження [PERSON] щодо вилучення відомостей про [PERSON] як батька дитини. В судове засідання сторони не з'явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 грудня 2010 року позов [PERSON] до [PERSON], 3-і особи: [PERSON] та відділ реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення батьківства задоволено (а.с.52-53). При ухваленні рішення судом не вирішено питання про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] в частині відомостей про [PERSON] як батька дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині внесення змін до актового запису про народження дитини, а саме: виключення з актового запису про народження [PERSON] даних про [PERSON] як батька дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] треті особи: Служби у справах дітей Печерської та Дніпровської районних в м. Києві державних адміністрацій про визначення місця проживання дитини. 16.04.2015 р. судом було постановлено рішення по суті позовних вимог, однак питання відносно стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 20 405 грн. 56 коп не вирішено. В судове засідання сторони не з»явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2015 р. позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] треті особи : Служби у справах дітей Печерської та Дніпровської районних адміністрацій про визначення місця проживання дитини, були задоволені. Визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON] [INFO] з матір»ю [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 121 грн. 80 коп судового збору. Разом з тим, в заяві про збільшення позовних вимог, позивач зазначає що ним були понесені витрати пов»язані із сплатою судового збору в розмірі 121 грн. та витрати на правову допомогу в зв»язку із чим просить стягнути 20 405, 56 грн. В судовому засіданні 16.04.2015 року строною позивача під час виступу в судових дебатах було заявлено про стягнення з відповідача за зустрісним позовом, судового збору та витрат на правову допомогу. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.04.2015 року судові витрати стягнуто з відповідача за зустрічниим позовом у порядку ст. 88 ЦПК України Ст. 84 ЦПК України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Стороною позивача не надано доказів в обґрунтування заявленої суми отриманої правової допомоги, виходячи з чого суд не вбачає підстав для задоволення такої вимоги. Виходячи зі змісту ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. 28 серпня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково, стягнуто з [PERSON] (іпн [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного товариства «Укргазбанк» (код ЄДРПОУ 23697280) 756 404 грн. 11 коп. заборгованості по кредитному договору, суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654, 00 грн. а всього стягнувши 760 058 (сімсот шістдесят тисяч п»ятдесят вісім) грн. 11 коп. В задоволенні решти заявлених вимог - відмовлено. Разом з позовними вимогами, які задоволені рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року, позивачем заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк» штрафу за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної від 14.02.2008 року в сумі 14 050,00 грн., яка судом розглянута не була. В судове засідання строни по справі не з'явлись про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно ч.1 ст. 220 ЦПК Українис суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року судом стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк» пеню за несвоєчасну сплату процентів, що також відноситься до штрафних санкцій. У звязку зчим суд дійшов висновку, що вимога Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк», щодо стягнення з [PERSON] штрафу за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної від 14.02.2008 року у сумі 14 050,00 грн. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банка «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованостізадоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] треті особи [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселенням та встановлення порядку користування житловим приміщенням. 24.09.2015 р. до суду звернувся позивач [PERSON], із заявою про ухвалення додаткового рішення в якому зазначив, що при ухваленні рішення по даній справі судом не було вирішено питання про вселення позивача. В судове засідання сторони не з»явились, що не перешкоджає суду розглянути питання про винесення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2015 р. в позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] треті особи [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселенням та встановлення порядку користування житловим приміщенням, задоволено частково, а саме усунено перешкоди [PERSON] в користуванні житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] шляхом вселення. Як вбачаться із рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.09.2015 р. питання про вселення позивача вирішено. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Виходячи з вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, в судовому засіданні заявлені вимоги позивача не знайшли своє підтвердження, оскільки позовна вимога про його вселення в спірну квартиру було вирішено судовим рішенням від 08.09.2015 року. Виходячи зі змісту ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києві від 31.08.2018 р. позов задоволено. Шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Згідно п. 1 ч. 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з наданням професійної правничої допомоги. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги Отже, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення додаткового рішення в про стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з наданням правничої допомоги.

Outcome: approved