Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

В своїй заяві заявник зазначив, що з 20.09.1999 року та по даний час його рідний брат [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Заявнику та брату на праві спільної часткової власності належить дана квартира. Під час оформлення спадщини після смерті батьків у заявника виникли труднощі, оскільки в квартирі, яка є спадковим майном, прописаний його брат [PERSON] В 2008 році [PERSON] пішов з дому і по даний час не повернувся. З даного приводу заявник звертався до Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області. Проведеними оперативно-розшуковими заходами місце перебування [PERSON] не встановлено. Крім того, [PERSON] раніше судимий та неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі. В грудні 2008 року він звільнився з місць позбавлення волі, повернувся додому до м. Малина, після чого через тиждень повідомив, що йому необхідно поїхати до м. Коростеня, де він відбував покарання, оскільки, з його слів, йому хтось заборгував там гроші. Він поїхав до м.Коростеня і до цього часу не повернувся. [PERSON] звертався до Малинського районного суду Житомирської області з заявою про визнання його брата безвісно відсутнім. Рішенням Малинського районного суду від 12.04.2018 року у цивільній справі №283/258/18 [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутнім. Просить оголосити гр. [PERSON] померлим. Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини після смерті батьків, оскільки [PERSON] зареєстрований у [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Малинського\~\~районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти вимог, викладених в заяві не заперечив. Відповідно до ч. 3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Як вбачається\~\~з пункту 3 частини 2\~статті\~\~293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно\~статті 305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Статтею 306 ЦПК України\~передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути з'ясовано для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою. Згідно ч. 1, ч. 3\~ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно довідки №220 від 01.02.2018 року, виданої Малинським виробничо-комунальним житлово-ремонтним експлуатаційним підприємством, гр. [PERSON] дійсно зареєстрований в [INFO] з 20.09.1999 року та по даний час (а.с.11). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00019511618 від 03.02.2018 року, дата народження [PERSON] 28 вересня 1970 року (а.с.7). Свідок [PERSON] у судовому засіданні засвідчив факт відсутності [PERSON] за місцем свого проживання з грудня 2008 року. Як передбачено частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12 квітня 2018 року у цивільній справі №283/285/18 (провадження №2-о/283/13/2018) в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], [INFO], за адресою реєстрації фактично не проживає, з наданих Малинським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області даних по матеріалах кримінального провадження №12017060080000025 від 17.01.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, [PERSON] після дострокового звільнення з місць позбавлення волі в квітні 2008 року, повернувшись до місця своєї реєстрації в [ADDRESS], в грудні 2008 року зібравши речі, пішов з дому. Розшуковими заходами встановити його місцезнаходження не вдалося (а.с.13). У відповідності до пункту 13\~Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у\~ст.21 ЦК, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до\~ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Суд, дослідивши обставини справи на підставі наявних в матеріалах доказів та показів свідка, приходить до висновку про встановлення факту відсутності [PERSON] за місцем свого проживання з грудня 2008 року, тобто більше трьох років. Отже, заява [PERSON] про визнання [PERSON] померлим підлягає до задоволення в повному обсязі. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки від нього залежить право заявника на отримання спадщини.\~

Outcome: approved