Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2012 року, від якого мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час їх сім'я розпалась, вони не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, на протязі п'яти місяців проживають окремо. Вона втратила до відповідача почуття любові, збереження сім'ї є неможливим, від надання терміну для примирення відмовилась. Крім того пояснила суду, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання, хоча працездатний. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, малолітню доньку залишити на проживанні з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1100 грн., щомісячно до досягнення донькою повноліття та на її користь аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку з дня подачі позову до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав частково та пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак просить суд зменшити їх розмір та врахувати те, що він вже по рішенню суду платить аліменти на дитину від першого шлюбу. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2012 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №074210 виданим 15 червня 2012 року Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 червня 2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2012 року червня місяця 15 числа зроблено відповідний актовий запис за №1. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18 січня 2013 року Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Нова Українка Рівненського району Рівненської області, про що 18 січня 2013 року складено відповідний актовий запис за №2. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. На думку суду, надання терміну для примирення сторін позитивних наслідків не принесе, перспектив для збереження сім'ї не вбачається. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що відповідач не подав до суду заперечень про те, що малолітня донька після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день прийняття рішення становить 1032 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання малолітньої дитини не надає, не допомагає позивачу створювати належні умови для розвитку природних здібностей доньки, а відповідач працездатний, має нерегулярний, мінливий дохід тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягають до задоволення. Однак, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача на думку суду є завищеним, і тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, діючи в інтересах сторін та дитини, а також те, що позивач не надала належних та допустимих доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі, яку визначила позивач, тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дитини в розмірі по 600,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає позивачу, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною кошти, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача до досягнення дитиною трьох років в розмірі по 400,00 грн. щомісячно підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved