Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.07.2017 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6825881. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю застрахованого транспортного засобу марки «ГАЗ 3110», д. н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 04.01.2018 о 13 год. 55 хв. в м. Погребище по вул. Тракторна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 3110», д. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi», д. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mitsubishi», д. н. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.01.2018 відповідача [PERSON] було визнано винним в настанні вищевказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З метою отримання страхового відшкодування водій пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Mitsubishi», д. н. [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АК6825881, та на підставі страхового акту №ОЦ/001/000/18/0182 від 23.05.2018, ПрАТ «УПСК» йому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4000 грн. Відповідач ж [PERSON] , всупереч ст.33 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про настання дорожньо-транспортної пригоди у встановлений законом строк Страховика не повідомив. Окрім того, у відповідності до ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Поліс №АК/6825881 був укладений на пільгових умовах зі зменшенням страхового платежу на 50%. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Однак, всупереч вищезазначеним умовам договору, на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобілем марки «ГАЗ 3110», д. н. [NUMBER] , керував відповідач [PERSON] , а тому у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АК/6825881. 01.10.2020 між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отриує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/6825881 від 07.07.2017. З огляду на вищезазначене позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4 000 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Ухвалою Погребищенського районного суду від 14.06.2021 відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.08.2021 відповідач [PERSON] надіслав до суду письмові пояснення та заяву про застосування строків позовної давності, згідно з якими просив у задоволенні позовних вимог відмовити, вказуючи, що позивачем пред`явлено позов після спливу трирічного строку позовної давності. 14.09.2021 позивач [PERSON] надіслав заперечення на клопотання (заяву) відповідача про застосування строків позовної давності, у яких вказав, що відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з платіжного доручення №891, страхове відшкодування потерпілому внаслідок ДТП [PERSON] було виплачено 31.05.2018, а тому останнім днем подання позовної заяви було 31.05.2021. Позивач звернувся до суду з вказаним позовом через систему «Електронний суд» 31.05.2021, тобто в межах загального строку позовної давності. 27.10.2021 позивач [PERSON] подав клопотання про уточнення позовних вимог, у якому, посилаючись на непредставлення його інтересів у судових засіданнях адвокатом Самойленком П. М., зменшив вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, та просив стягнути з відповідача на його користь 4 000 грн. завданих збитків в порядку регресу, 908 грн. сплаченого судового збору та 1500 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився також, подав заяву у якій змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього страхового відшкодування в розмірі 4000 грн., судового збору в розмірі 908 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що 07.07.2017 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6825881, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю застрахованого транспортного засобу марки «ГАЗ 3110», д. н. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а. с. 21). У відповідності до ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначений Поліс №АК/6825881 був укладений на пільгових умовах зі зменшенням страхового платежу на 50%. Вказана пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. 04.01.2018 о 13 год. 55 хв. в м. Погребище по вул. Тракторна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 3110», д. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi», д. н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.01.2018 відповідача [PERSON] визнано винним в настанні вищевказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. та стягнуто з [PERSON] на користь держави 352,40 грн. судового збору (а. с. 27). Згідно з ч.5, ч.6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mitsubishi», д. н. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. 23.05.2018 потерпілий [PERSON] звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про страхове відшкодування, згідно з якою просив відшкодувати йому витрати у зв`язку з пошкодженням його автомобіля «Mitsubishi», д. н. [NUMBER] , за Полісом №АК6825881 від 07.07.2017 (а. с. 28). Відповідно до ремонтної калькуляції №1949/1 від 11.05.2018 та Страхового акту №ОЦ/001/000/18/0182 від 23.05.2018 вартість відновлювального ремонту, без урахування фізичного зносу деталей становить 5830,56 грн., на підставі умов Протоколу згодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування розмір страхового відшкодування становить 4000 грн. (а. с. 37-40). 31.05.2018, на підставі акту №ОЦ/001/000/18/0182 від 23.05.2018, ПрАТ «УПСК» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 4000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №891 від 31.05.2018 (а. с. 41). Після виплати страхового відшкодування, за вих. №РУ/18/0182 від 19.07.2018, ПрАТ «УПСК» звернулося до [PERSON] з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, однак збитки останнім відшкодовані не були (а. с. 42-43). 01.10.2020 між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено Договір цесії №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступив [PERSON] право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих ПрАТ «УПСК» по договорам страхування, зокрема, право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/6825881 від 07.07.2017 (а. с. 12-20). Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Згідно зі п.п. «г» п. 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Підпунктом 33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що відповідач порушив умови полісу, у зв`язку з чим позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved