Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування у жилому приміщенні в квартирі [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., їй на праві приватної власності належить ? частина квартири [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS]. Відповідно до довідки форми № 3, виданої структурним підрозділом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2 від 11.08.2014 року за номером [NUMBER] в квартирі [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є членами її сім'ї, щодо [PERSON], позивач перебуває з ним лише в дружніх стосунках і на його прохання дозволила йому реєстрацію у вказаному вище будинку 26.10.2010 року. Позивач також вказує на те, що [PERSON], ніколи не проживав за вказаною адресою та на даний час не проживає, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей в квартирі немає, комунальні платежі на сплачує. Даний факт підтверджується актами про відсутність (не проживання) особи за місцем її реєстрації від 02.04.2014 року, 17.07.2014 року, 22.01.2014 року, складені Комісією в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та посвідчені структурним підрозділом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2. Позов мотивований тим, що відповідач не користується вказаним житловим будинком без поважних причин понад встановлений законом строк, у зв'язку із чим вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволення, протии ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомленний належним чином, про причини його неявки суду не відомо, а тому судом у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи. Третя особа - [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, заслухавши свідків, дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.10.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., їй на праві приватної власності належить ? частина квартири [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS]. Інша 1/2 частина квартири належить [PERSON], яка є дочкою позивачки. Як вбачається з довідки форми № 3, виданої структурним підрозділом Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2 від 11.08.2014 року за номером [NUMBER] в квартирі [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Судом встановлено, що відповідач у вищезазначеному будинку не проживає, не маючи перешкод в користуванні житловим приміщенням, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв, даний факт підтверджується актами про відсутність (не проживання) особи за місцем її реєстрації від 02.04.2014 року, 17.07.2014 року, 22.01.2014 року, складені Комісією в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та посвідчені структурним підрозділом Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центром обслуговування споживачів №2. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили формальність реєстрації відповідача у житловому приміщенні та відсутність його з часу реєстрації в спірному житловому приміщенні. Відповідно до ч.2 ст.ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи зареєстрований в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняв. Суд враховує, що на час подання позову сплив встановлений законом понад один рік, а тому з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно не проживаючи в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.ст.391, 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратилв право користування жилим приміщенням в квартирі [NUMBER], що знаходиться в будинку [ADDRESS].

Outcome: approved