Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в позові зазначає, що 10.11.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 324. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили у 2013 році, сторни втратили почуття любові та взаємоповаги, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на те, що подальше збереження сімї не можливе, просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою, зазначеною позивачем, а саме, в с. Долинка, Гуляйпольського р.,Запорізької обл. вул. 40 р. Перемоги 52 За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка з додатками,які повернуті суду установою пошти за закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до свідоцтва про одруження 10.11.2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище останньої Лимар. Від шлюбу сторони мають двох синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що надано відповідну копію свідоцтва про народження. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу. Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Outcome: approved