Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві позивачка вказує на те, що згідно рішення Здолбунівського районного суду від 30 грудня 2013 року відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 400 грн. щомісячно. На даний час значно зросли витрати на утримання та розвиток дитини, збільшився прожитковий мінімум. Коштів, які вона отримує недостатньо для забезпечення належного розвитку дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів до 30 відсотків його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала в повному обсязі, настоює на їх задоволенні. Відповідач позов не визнав в звязку з тим, що він не має постійної роботи і не може сплачувати аліменти у розмірі вказаному позивачкою. На даний час він проходить відбір до ГУ ДСНС у Рівненській області. Просить суд в позові відмовити. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України обовязок по утриманню неповнолітніх дітей покладено на обох батьків. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Здолбунівського районного суду від 30.12.2013 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 400 грн. щомісячно. Частиною 1 ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що обґрунтовуючи свій позов, позивачка покликалася на погіршення свого матеріального стану внаслідок збільшення витрачання нею своїх доходів, які є незначними, на утримання дитини (її харчування, забезпечення житлом, одягом, лікування, навчання), оскільки коштів, які відповідач сплачує як аліменти у розмірі 400 грн. у місяць, є недостатньо для її належного утримання та розвитку. На даний час значно зріс розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Крім того, за вказаний період значно зросли ціни на продукти харчування, промислові товари та послуги. Відповідач, сплачуючи щомісячні аліменти у розмірі 400 грн. на дитину, всупереч правилам ст. 141, 150, 180 СК України бере недостатню участь в утриманні та забезпеченні розвитку дитини, внаслідок чого основний тягар з цього питання лягає на позивачку, що погіршує її матеріальне становище. За таких обставин суд вважає, що коштів, які відповідач сплачує як аліменти у розмірі 400 грн. у місяць на дитину, є недостатньо для належного її утримання та розвитку. У зв'язку з цим позивачка змушена витрачати на дитину значно більше своїх доходів, а ніж раніше, щоб забезпечити належне проживання, виховання та навчання дитини в звязку з чим є всі підстави вважати, що її матеріальний стан погіршився. Врахувавши обставини справи суд вважає за можливе збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO] до ? частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved