Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації [PERSON] звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON]\~ заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 19 вересня\~ 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідач уклали кредитний договір № BLаЖГА00076606, за умовами якого ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 10\~000 грн. строком до 19 вересня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5% річних. Проте відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого має заборгованість станом на 17 серпня 2015 року. Зменшивши позовні вимоги просить стягнути заборгованість у розмірі 31 659 грн. 64 коп., яка складається з: тіло кредиту 6761 грн. 67 коп., відсотки 870 грн.85 коп., комісії зо РО 3706 грн.34 коп., плата за пропуск платежів 20320 грн.78 коп. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 31659 грн.64 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позові просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в позові просила їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених в заперечення просила відмовити в задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до\~ задоволення частково. Судом встановлено, що 19 вересня 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] уклали кредитний договір № BLаЖГА00076606, за умовами якого ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» надав відповідачу кредит на поточні потреби у розмірі 10\~000 грн. строком до 19 вересня 2014 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5% річних. За правилами ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління [PERSON] позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення [PERSON] відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у Додатку №1 цього Договору. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 5,0% річних (п.З Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління [PERSON] в розмірі 1,75%) від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору). Згідно із п. 2.5.2 Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління [PERSON], які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Згідно пункту 4.3. Договору у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 Спеціальної частини Договору. Згідно п. 4.2 Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником (Відповідачем) обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини Договору при тому, що прострочення виконання зобов'язань за Кредитним договором перевищило 60 календарних днів, [PERSON] має право вимагати від Позичальника (Відповідача) додатково сплатити Банку штраф у розмірі 25%від суми [PERSON] (п. 8 Спеціальної частини Кредитного договору). Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача відповідно до Розрахунку заборгованості станом на «17» серпня 2015 року становить 31659 грн. 64 коп., з них: *сума по тілу [PERSON] - 6761 грн. 67 коп.; *сума відсотків - 870\~ грн. 85 коп.; *сума по сплаті комісії за РО - 3706\~ грн. 34 коп.; *сума плати за пропуск платежів - 20320 грн. 78 коп. Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем у відповідності до умов договору, він приймається судом до уваги (а.с.163-164). \~ \~ \~ \~ Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу\~ сторони є вільними в укладенні договору… та визначенні\~ умов договору. \~ \~ \~ \~ За змістом ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов\~ договору та вимог закону. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд робить висновок, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, в зв'язку з чим, позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню повністю в частині стягнення суми основної заборгованості за кредитом, що становить 6761 грн. 67 коп., відсотки 870 грн.85 коп., комісії за РО в розмірі 3706 грн.34 коп. \~ \~ \~ Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у випадку порушення боржником\~ зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. При цьому, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі №6-100цс14. Пунктом 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). В матеріалах справи відсутні докази заподіяних позивачу відповідачем збитків, а тому з урахуванням того, що [PERSON] здійснювала догляд за онкохворою матір'ю, має обмежене джерело доходу, з урахуванням того, що розмір штрафних санкцій нарахованих позивачем в декілька разів перевищує розмір основного зобов'язання, тому, необхідно зменшити розмір плати за пропуск платежів до 2000 грн., замість заявлених 20320 грн. 78 коп., так як розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial