Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом представника позивача-адвоката [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання цілого житлового будинку особистою приватною власністю. В позовній заяві позивач зазначає, що йому за місцем роботи та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі наказу начальника Погребищенської районної ремонтно-будівельної організації №7 від 22 січня 1998 року передано у приватну спільну сумісну власність житловий будинок по вул. Привокзальна, 31 «а» м. Погребище Вінницької області. 23.01.1998 позивачу було видано Свідоцтво про право власності на вказаний будинок. 17.01.2002 шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. У подальшому позивач проживав з іншою жінкою однією сімєю без реєстрації шлюбу в с. Круподеринці Погребищенського району Вінницької області. Однак, у звязку з погіршенням самопочуття та здоровя матері [PERSON], змушений проживати з нею. На протязі всього часу відповідачі умисно створюють перешкоди різного роду для позивача та не допускають його до належного на праві спільної сумісної власності житлового будинку по вул. Привокзальна, 31 «а» в м. Погребище Вінницької області, відмовляються у добровільному порядку сплатити йому грошову компенсацію чи врегулювати спір у досудовому порядку. 04.08.2006 [PERSON]В зверталась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим будинком, однак рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 21.09.2006 в задоволенні позовних вимог відмовлено. В звязку з викладеними обставинами, позивач просить суд визнати цілий житловий будинок, що розташований по вул. Привокзальній , 31 «а» в м. Погребище Вінницької області, його особистою приватною власністю. 22.06.2018 Погребищенським районним судом Вінницької області постановлено ухвалу про відкриття провадження в цивільній справі та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 10:30 год. 19.07.2018 року. Крім цього, 22.06.2018 постановлено ухвалу про відстрочення [PERSON] сплати судового збору до ухвалення судового рішення через його важкий матеріальний стан та перебуванні на його утриманні хворої матері. 09.07.2018 від відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позивач не наводить нормативного обґрунтування для визнання його єдиним власником житлового будинку, який перебуває у спільній сумісній власності; посилається на норму п.4 ч.1 ст.59 СК України, яка не може бути застосована до вказаних правовідносин, оскільки введена в дія Законом №4766-VI від 17.05.2012, тоді як свідоцтво про право власності на житловий будинок видано 23.01.1998. Також відповідачі у своєму відзиві відзначають застарілість висновку будівельно-технічної експертизи, якою визначається вартість вказаного житлового будинку та вказують та пропуск строку позовної давності до даних вимог. 19.07.2018 головуючий суддя перебував у відпустці у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 29.08.2018. 29.08.2018 головуючий суддя перебував у відпустці у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 18.09.2018. 18.09.2018 розгляд справи було відкладено на 20.09.2018 у звязку з неявкою сторін. 20.09.2018 через канцелярію суду надійшла заява представника позивача-адвоката [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] про зміну позовних вимог, зокрема щодо визначення розміру часток, що перебувають у спільній сумісній власності, відповідно до якої просить визнати частки в спільній сумісній власності на житловий будинок по вул. Привокзальна, 31 «а» в м. Погребище Вінницької області, що належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/5 кожному. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, представник позивача- адвокат [PERSON] подав заяву у якій справу просив розглянути у їх відсутності, змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 705, 00 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися також, подали заяви в яких змінені позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що згідно наказу №7 від 22.01.1998 про приватизацію квартири у відомчому будинку по вулиці Привокзальній, 31 «а» у приватну спільну власність [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано будинок по вул. Привокзальній, 31 «а» в м. Погребище Вінницької області ( а.с. 12). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Погребищенською районною шляховою ремонтно-будівельною дільницею 23.01.1998, зареєстрованого в БТІ 11.02.1998 за реєстром № 75/173, будинок по вул. Привокзальній, 31 «а» в м. Погребище Вінницької області, належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 13). Шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано 17.01.2002 (свідоцтво про розірвання шлюбу, а.с. 10). Оскільки правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на житло, видане без зазначення конкретних часток в спадковому майні, тому виникла необхідність для визначення часток, які належать кожному із співвласників. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або спільну часткову власність. Враховуючи, що позивач та відповідачі отримали житловий будинок у власність в результаті приватизації, то отримане у власність житло є їх спільною сумісною власністю. Згідно ст. 370 ч.2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Тому, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, в житловому будинку по вул. Привокзальна, 31 «а» м. Погребище Вінницької області частка кожного із співвласників, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] складає по 1/5 частині. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved