Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом адвоката [PERSON] діючого в інтересах [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про захист прав споживача, стягнення невиплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди. Позивач позов мотивував тим, що 21.08.2013 року між ним та ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №191/13-Т/В (далі - Договір) згідно умов якого, відповідач зобов'язався при настанні страхового випадку з автомобілем Хюндай Елантра, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], здійснити на користь [PERSON] виплату відповідного страхового відшкодування. 22.08.2014 року, близько 22 год. 30 хв., в дворі житлового будинку по вул. Ширшова,16 у м. Вінниця, під час розвороту автомобіля, [PERSON], з необережності, здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого пошкодив задню частину застрахованого автомобіля зазнавши таким чином матеріального збитку на суму 39338,70 грн. 28.08.2014 року, [PERSON], повідомив відповідача про вказаний страховий випадок, однак, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відмовило йому у здійсненні виплати страхового відшкодування по заявленому страховому випадку. Вважаючи відмову у виплаті суми страхового відшкодування необґрунтованою, [PERSON] через свого представника звернувся до суду за захистом свого порушеного права, та просив суд просив суд, стягнути з відповідача 39338,70 грн. невиплаченого страхового відшкодування, пеню за період просрочки, моральну шкоду в сумі 40000 грн. та понесені судові витрати. Під час розгляду даної цивільної справи позивач позив підтримав в повному обсязі, а в подальшому збільшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 49559,04 грн. невиплаченого страхового відшкодування, в решті позовні вимоги залишив без змін. Представник відповідача Купріненско С.О. в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Так, судом достовірно встановлено, що 21.08.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №191/13-Т/В, згідно умов якого, відповідач зобов'язався при настанні страхового випадку з автомобілем Хюндай Елантра, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], здійснити на користь [PERSON] виплату відповідного страхового відшкодування. 22.08.2014 року близько 22 год. 30 хв., в дворі житлового будинку по вул. Ширшова,16 у м. Вінниця, під час розвороту автомобіля Хюндай Елантра, реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], з необережності, здійснено наїзд на дерево, внаслідок чого пошкоджено задню частину застрахованого автомобіля, а саме: накладку заднього бампера, підсилювач заднього бампера, кронштейни підсилювача заднього бампера, кронштейни заднього бампера, кришку багажника, ліхтар номерного знака правий, панель задня зовнішня, кронштейни багажника, емблеми, панель задня та внутрішня. Внаслідок вищевказаного страхового випадку [PERSON] заподіяно матеріального збитку на суму 49559,04 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №ВН-0000215 від 06.02.2015 року, сформованого ТОВ «Богдан-Авто Вінниця» за наслідками обстеження пошкоджень автомобіля. Про вказаний страховий випадок [PERSON], в перший робочий день після святкових та вихідних днів 26.08.2014 року, повідомив представника ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування». 28.08.2014 року, діючи у відповідності до п. 25.1.3. Договору, [PERSON], шляхом надання Повідомлення про страховий випадок, письмово сповістив Відповідача про настання страхової події, що підтверджується відповідним письмовим повідомленням з відміткою про його отримання. Таким чином, усі вимоги щодо належного повідомлення про страховий випадок передбачені розділами 25 та 26 Договору, [PERSON] виконано своєчасно та в повному обсязі. Однак, 17.11.2014 року, ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», листом №171114-00893/к/у відмовило [PERSON] у здійсненні виплати страхового відшкодування по заявленому страховому випадку, в той час як згідно п.27.14. Договору, страхове відшкодування виплачується протягом 10-ти робочих днів з дня складання страхового акту. Заперечення відповідача щодо порушення [PERSON] строків повідомлення про настання страхового випадку, суд оцінює критично, оскільки вказані заперечення спростовуються письмовими доказами, а саме: повідомленням про страховий випадок від 28.08.2014 року, та письмовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення. Окрім того, факт отримання повідомлення про страховий випадок саме 28.08.2014 року не заперечується відповідачем, що вбачається з письмових заперечень на позовну заяву наданих його представником. Зважаючи на те, що 23.08.2014 року припадало на суботу - вихідний день, 24.08.2014 року це святковий день - День Незалежності України, який припадав на неділю, а 25.08.2014 року - вихідний день, суд приходить до висновку, що [PERSON] протягом трьох робочих днів з моменту настання страхової події письмово сповістив відповідача про страховий випадок, що свідчить про дотримання ним умов п. 25.1.3. Договору добровільного страхування наземного транспорту. Водночас суд приходить до висновку про неправомірність відмови відповідача у виплаті [PERSON] страхового відшкодування з підстав ненадання довідки ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки, як вбачається з п. 26.5. Договору добровільного страхування наземного транспорту від 21.08.2013 року, обов'язок повідомити органи ДАІ про дорожньо-транспортну подію та діяти у відповідності до п.п. 2.10, 2.11. ПДР, виникає у [PERSON] виключно за наявності іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на те, що в даному випадку інший учасник дорожньо-транспортної пригоди був відсутній, у [PERSON] не виникло обов'язку повідомити органи ДАІ про вказаний страховий випадок, а тому об'єктивно, що і довідка ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду ним не отримувалася, в той час як відповідач не заперечує сам факт настання дорожньо-транспортної пригоди та те, що вона мала місце саме 22.08.2014 року. Як вбачається із наданого представником відповідача Акту огляду транспортного засобу від 05.09.2014 року, відповідачем безпосередньо проведено огляд автомобіля Хюндай Елантра, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] на предмет виявлення ушкоджень після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.08.2014 року, що також свідчить про визнання відповідачем факту настання дорожньо-транспортної пригоди. Однак, зважаючи на те, що в Акті огляду транспортного засобу від 05.09.2014 року, ушкодження заднього бампера не враховуються, оскільки він був пошкоджений до даної дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що при розрахунку суми страхового відшкодування вартість бамперу не може бути взята судом до уваги, і підлягає виключенню з суми страхового відшкодування визначеної позивачем. Відповідно до положень ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Стаття 992 ЦК України визначає право позивача у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати стягнути з відповідача неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Як вбачається із п.30.1. Договору, відповідач взяв на себе обов'язок здійснити [PERSON] оплату пені в розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування. Розмір пені, з врахуванням первинної суми страхового відшкодування, за період прос рочки з 01.09.2014 року по 02.02.2015 року, складає 605,82 грн. Окрім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Суд погоджується з доводами позивача, про те, що затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт пошкодженого автомобіля, порушення ним своїх зобов'язань за договором страхування, відмова у виплаті страхового відшкодування та неможливість користуватися власним автомобілем, спричинили [PERSON] душевні хвилювання, однак суд вважає що розмір компенсації який підлягає виплаті [PERSON] в якості компенсації понесених ним моральних страждань має становити 2000 грн., що на думку суду об'єктивно достатньо для компенсації перенесених моральних страждань. 31.01.2015 року, [PERSON], з метою належного захисту своїх прав, уклав з адвокатом [PERSON] договір про надання послуг правової допомоги, на підставі якого адвокатом було надано послуги правової допомоги, за які [PERSON] здійснив оплату в загальній сумі 1000 (одна тисяча) гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Оскільки, відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач, на користь якого ухвалено рішення, був звільнений від сплати судового збору, в силу положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial