Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

В позовній заяві позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18липня 2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, з 19.08.2017 року шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Після розірвання шлюбу має намір залишити за собою прізвище [PERSON]. В судове засідання позивачка не зявилася. В матеріалах справи знаходиться її заява про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі, а також просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 640,00 грн. та понесені витрати за публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача у сумі 190,00 грн. (а.с. 21-22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації (в газеті «Запорізька правда» за 14.12.2017р. розміщено оголошення про виклик [PERSON] в якості відповідача). Заяви про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення розгляду справи через неможливість зявитися у судове засідання, від відповідача не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи, та за згоди позивача по справі ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. На час розгляду справи судом спір про\~поділ майна між сторонами відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторонизнаходяться у шлюбі з 18 липня 2013 року зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського РУЮ Запорізької області, актовий запис № 24 (а.с.6). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4-5). Оскільки встановлено, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, любов та повага один до одного, вони не проживають однією родиною з 19.08.2017 року, тому збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе і суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2\~ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved