Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В позові [PERSON] зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 2,1498 га, яка розташована на території Василівської міської ради Запорізької області. Вказану земельну ділянку прийняла у спадщину позивачка, про що отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19 березня 2016 року, видане державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області. При житті [PERSON] склав заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповів [PERSON] Померлий [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті була зареєстрована [PERSON] 29 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого [PERSON] . На підставі даної заяви була заведена спадкова справа № 150 за 2015 рік. 01 серпня 2019 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] 16 серпня 2019 року позивачкою була отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з ненаданням документу, який посвідчує право власності на спірне спадкове майно та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява від представника відповідача з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з`явилась, проте до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Згідно заповіту, складеного [PERSON] 23 січня 2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за №17, [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось та взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що він за законом буде мати право заповів [PERSON] (а.с.32). Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 грудня 2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , останній придбав Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] стала спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , яке складається з земельної ділянки загальною площею 2,1498 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2320910100:02:012:0004 (а.с.9). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №55712144 від 23 березня 2016 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 2,1498 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Василівської міської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий номер земельної ділянки 2320910100:02:012:0004 (а.с.10). Згідно довідки №482 від 11 березня 209 року, виданої Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою з ним була зареєстрована [PERSON] (а.с.11). Характеристика житлового будинку [ADDRESS] підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, складеним РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області станом на 23 листопада 2018 року (а.с.15-17). Згідно витягу з звіту про незалежну оцінку, складеного ФОП [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 23 листопада 2018 року становить 49 844,00 грн. (а.с.12-13). Постановою державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії №311/02-31 від 16 серпня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала документ, що посвідчує право власності та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12). Згідно матеріалів спадкової справи №150/2015, заведеної Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області., із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 29 вересня 2015 року звернулась [PERSON] (а.с.29, 31) Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем усього майна після смерті [PERSON] , яка належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка успадкувала будинок за заповітом, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved