Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несплачені аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 251932,76 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і просить їх задовольнити, пояснивши, що рішенням Хмельницького міського суду від 5.08.2003 року позивачеві з відповідача були присуджені аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття в розмірі ? частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно. З часу присудження аліментів і до даного часу аліменти сплачуються нерегулярно, його заборгованість станом на 1.07.2014 року склала 17685,82 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи вважається повідомленим в установленому законом порядку згідно абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Будь-яких заяв від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що рішенням Хмельницького міського суду від 5.08.2003 року було присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частки із всіх видів заробітку, починаючи з 25.07.2003 року і до її повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів було пред'явлено позивачем до примусового виконання, однак за період з 2006 року по червень 2014 року відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 1.07.2014 року склала 17685,82 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах, виданою Першим МВ ДВС ХМРУЮ, копія котрої наявна в матеріалах справи. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вина відповідача у виникненні заборгованості підтверджується матеріалами виконавчого провадження, копія котрих надана Першим МВ ДВС ХМРУЮ на запит суду і міститься у справі. Таким чином, розмір неустойки за несплачені аліменти за заявлений в позові період часу з 1.1.2006 року по 1.07.2014 року становить 251932,76 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, наявним в матеріалах справи. При цьому обрахунок розміру неустойки узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13. Разом з тим, оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір самої заборгованості з аліментів, а також зважаючи на вимоги розумності та справедливості, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів спроможності відповідача за своїм майновим станом сплатити неустойку в повному розмірі, суд в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України приходить до висновку про необхідність зменшення неустойки, що підлягає до стягнення, до суми 10000 грн. В задоволенні решти позовних вимог позивачеві слід відмовити. Судові витрати у справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем в сумі 243,60 грн., і вказану суму судових витрат слід також стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial