Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за ним у порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8614 га, та 0,2163 га, що розташовані на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та належали померлому [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ІІ-ОД №006538 від 18.05.2006 року, мотивуючи тим, що він в передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини на його користь. Однак нотаріальною конторою повідомлено йому про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з наявністю дописок в Державному акті та відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, оскільки відповідно до п. 4.20 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в судовому засіданні 15.10.2014 року [PERSON] позовні вимоги визнала, надали суду заяви, в яких вказують, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення, просять розглядати справу у їх відсутність. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8614 га та площею 0,2163 га., що розташовані на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №006538 від 18.05.2006 року (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 4). Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8614 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,2163 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, які належали померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №006538 від 18.05.2006 року. За життя спадкодавець заповіту не залишив, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37967435 від 25.07.2014 року, згідно якого, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня (а.с. 9). Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється його син [PERSON] з урахуванням 2/3 часток спадкового майна, від яких відмовилися дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] (а.с. 12). Листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області №1699/02-14 від 25.07.2014 року повідомлено [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з наявністю дописок в Державному акті та відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, оскільки відповідно до п. 4.20 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 7). Відповідно ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1676 від 28.07.2014 року (а.с. 6), тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved