Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. При житті 21 листопада 2006 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку площею 5,77 га, що розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЗП № 041893, виданого Роздольською сільською радою Михайлівського району Запорізької області 09 квітня 2002 року, заповіла [PERSON] . Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину, однак їй було відмовлено, так як нею не було надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу позбавляє позивача можливості оформити спадкове майно після смерті матері, у зв`язку з чим вона просить суд визнати за нею право власності на спадщину за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак від її представникак [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Заперечень проти позову не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача та відповідача [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про одруження, виданого 28 листопада 1998 року Роздольською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] одружились 28 листопада 1998 року про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 9. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 041893, [PERSON] на підставі рішення виконкому Роздольської сільської ради від 20 грудня 2001 року № 101 є власником земельної ділянки площею 5,77 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Роздольської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 10). Згідно заповіту від 21 листопада 2006 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй земельну ділянку 5,77 га, що розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЗП № 041893 виданого Роздольською сільською Михайлівського району Запорізької області 09 квітня 2002 року, заповіла [PERSON] (а.с. 8). Згідно матеріалів спадкової справи № 201/2018, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , 19 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 22). 09 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 29), однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з неподанням заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк ( а.с. 33). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 18.03.2020 року [PERSON] , визначено додатковий строк протягом трьох місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 34-35). 02 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері за заповітом (а.с. 38). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2020 року за № 748/02-14, державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,77 га, яка розташована на території Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як спадкоємцем документи що підтверджують право власності на вищезазначене майно не були надані (а.с.11). Статтею 1216\~ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218\~Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] , будучі спадкоємцем за заповітом після смерті матері, оформити своє право на спадщину не має можливості, так як державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , згідно матеріалів спадкової справи, відсутні. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved