Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між КП «Київжитлоспецексплуатація» та відповідачем 26 жовтня 2012 року було укладено договір №1978 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів (з подальшою пролонгацією). За умовами договору відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати Дирекції по експлуатації нежилих будинків (філії КП «Київжитлоспецексплуатація») вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування систем. КП «Київжитлоспецексплуатація» займається технічним обслуговуванням систем теплопостачання у будинку по [ADDRESS]. Тому було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді між позивачем та ПАТ «Київенерго». Умовами даного договору визначено, що позивач повинен сплачувати за постачання теплової енергії повністю за будинок, а сам ці кошти має право отримувати від орендарів та власників, з якими укладено договори про надання послуг по теплопостачанню. Загальна сума вартості теплопостачання на будинок розподіляється між споживачами цього будинку (нежилого приміщення) пропорційно до площі, яку вони займають на підставі договорів оренди та договорів купівлі - продажу. Згідно з цими розрахунками кожному споживачу направляються щомісячно платіжні вимоги - доручення для сплати за теплову енергію та технічне обслуговування. За теплову енергію, яка фактично була надана в приміщення, яке займає відповідач, оплата не надійшла, тому позивач був вимушений звернутися з даними позовними вимогами до суду. Просив суд стягнути з відповідача борг, який станом на 30 липня 2014 року становить 68 938,49 грн. та складається з заборгованості в сумі 35 811,20 грн., пеня в сумі 29 404, 23 грн., 3% річних - 484,53 грн., інфляційну складову боргу - 3 238,53 грн., а також суму судових витрат в розмірі 683,39 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачів суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що між позивачем КП «Київжитлоспецексплуатація» та відповідачем [PERSON] 26 жовтня 2012 року було укладено договір №1978 про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів на підставі письмової заяви відповідача з проханням укласти такий договір. Також між позивачем та відповідачем було укладено та підписано додатки до вказаного договору про тарифи на теплову енергію та технічне обслуговування тепломережі, порядок розрахунків за теплову енергію, умови припинення подачі теплової енергії. Відповідно до п. 2.3.6 Договору №1978 від 26 жовтня 2012 року відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати Дирекції по експлуатації нежилих будинків (філії КП «Київжитлоспецексплуатація») вартість спожитої теплової енергії та технічного обслуговування теплосистеми. КП «Київжитлоспецексплуатація» займається технічним обслуговуванням систем теплопостачання у будинку по [ADDRESS], тому було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді між позивачем та ПАТ «Київенерго». Відповідно до умов даного договору, загальна сума вартості теплопостачання на будинок розподіляється між споживачами цього будинку (нежилого приміщення) пропорційно до площі, яку вони займають на підставі договорів оренди та договорів купівлі - продажу. Згідно з цими розрахунками кожному споживачу направляються щомісячно платіжні вимоги - доручення для сплати за теплову енергію та технічне обслуговування. З матеріал справи та відповідно до поданого суду розрахунку вбачається, що станом на 30 липня 2014 року відповідач має заборгованість за період з травня 2013 року по червень 2014 року в розмірі 35 811,20 грн., вартості теплової енергії, що підтверджується розрахунками фактичної вартості теплової енергії, які здійснено на підставі Розпорядження КМДА про встановлення тарифів на теплову енергію та технічного обслуговування системи центрального опалення, яке нараховане згідно із калькуляцією від 24.02.2011 року, а також на підставі п. 2.3.6 Договору та п. 3.5 додатку №2 до Договору. 28 січня 2014 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про задоволення грошових вимог в розмірі 16 240 грн. 93 коп., яка відповідачем виконана не була. Відповідач в судове засідання доказів, які спростовують позовні вимоги не надав, клопотань та заяв від нього не надходило. Як вбачається з листа СВП «Енергозбут Київенерго», для відключення окремих приміщень в адміністративних будівлях необхідно розробити та узгодити в установленому порядку з «Київенерго» проектно-технічну документацію з перерахунком теплового навантаження системи опалення з урахуванням відключення окремих приміщень та виконання повіркового розрахунку обладнання теплового пункту і вузла обліку теплової енергії, у разі його наявності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 2.3.7 Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату передбачених цим договором нарахувань споживач на користь підприємства сплачує пеню в розмір 0,5 % від суми прострочених платежів за кожний день прострочки, але не більше 2-х облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Як вбачається з розрахунку суми позовних вимог за період з травня 2013 року по червень 2014 року, заборгованість відповідача перед позивачем складає 68 938,49 грн., з яких: сума боргу по Договору становить 35 811,20 грн., 3% річних - 484,53 грн., пеня - 29 404, 23 грн., інфляційна складова боргу - 3 238,53 грн. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київжитлоспецексплуатація» підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні доручення №625 від 02 квітня 2014 року та №1241 від 22 липня 2013 року. При поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 683,39 грн. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача понесених судових витрат підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved