Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

В провадженні Слов'янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (далі - ОКП «Донецьктеплокомуненерго») в особі виробничої одиниці «Слов'янськтепломережа» (далі - ВО «Слов'янськтепломережа») до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мешкають в квартирі [ADDRESS], є абонентами ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Слов'янську та користуються послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачують вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. Між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з теплопостачання, а відповідачі використовували дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлялися від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкають відповідачі, приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачем від відповідачів не надходило. Станом на 01.07.2016 року заборгованість за послуги з теплопостачання по [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] складає 12961,33 грн., заборгованість утворилась за період з 01.11.2012 року по 01.07.2016 року. Окрім того, нараховані індекс інфляції у сумі 2991,16 грн. та 3 % річних у сумі 432,03 грн. Розрахунок розміру інфляційних нарахувань здійснюється наступним чином: нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць * індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100 %, показник інфляційних витрат за даний місяць не враховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) * 3 * кількість прострочених днів / 365 днів / 100. Отже, загальний розмір заборгованості складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3 % річних = 16384,52 грн. Протягом періоду, за який утворилась заборгованість, відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживали за вказаною адресою, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3814, та хоча [PERSON] й мешкає за іншою адресою, а саме - по вул. Центральній, 107 сел. Билбасівка Слов'янського району, та відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує, тобто власник повинен утримувати своє майно. У квітні 2016 року ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Слов'янськтепломережа» зверталась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію з [PERSON], [PERSON], але у прийнятті заяви було відмовлено. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» суму основного боргу в розмірі 12961,33 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 2991,16 грн., 3 % річних в сумі 432,03 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Титаренко О.Л. позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що у [ADDRESS] мешкають [PERSON] та [PERSON], та під час розгляду справи стало відомо, що власником квартири є [PERSON], яку було залучено до участі у справі в якості відповідача. Фактично суми заборгованості відповідачами не оспорюються, оплата наданих послуг з опалення та гарячого водопостачання здійснюється не в повному обсязі. Звернень з боку відповідачів з приводу неналежного надання позивачем комунальних послуг не було, представник позивача таких даних не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що у 2004 році вони купили квартиру, яку оформили на матір відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] мешкає в спірній квартирі з 05.07.2005 року, зареєстрована також з 2005 року. У вересні 2014 року [PERSON] зверталась до суду з позовом про розподіл особових рахунків, оскільки вона не перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [PERSON] була проти розподілу особових рахунків. Відповідач [PERSON] проживає разом з неповнолітньою донькою та [PERSON] з серпня 2006 року по теперішній час. Матір відповідача [PERSON] в квартирі не проживає, але перешкоджає розподілу особових рахунків. Відповідач [PERSON] не пам'ятає, коли платила останній раз за комунальні послуг з опалення, не сплачує вартість комунальних послуг з 2014 року. Заборгованість була би менше, якби можна було оформити субсидію, однак, [PERSON] не надає документи для оформлення субсидії. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він проживає та зареєстрований у [ADDRESS] з 2006 року, отримує послуги з опалення, не пам'ятає, коли востаннє вони сплачували вартість комунальних послуг з опалення. Власником спірної квартири є [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що в жовтні 2004 року вони з чоловіком придбали квартиру [ADDRESS], та у 2005 році надали доньці з чоловіком можливість проживати в даній квартирі, відповідач погодилась на їх вселення в квартиру та проживання за умовою, що вони будуть оплачувати вартість комунальних послуг. Донька з чоловіком оплачували комунальні послуг до розірвання шлюбу, казали, що платять, та [PERSON] була спокійна. У квітні 2016 року [PERSON] дізналася про борги з комунальних послуг з кооперативу «Бакай», відповідач була у відчаї. [PERSON] минулого року зверталась до [PERSON], однак він не мешкав у квартирі на той час, оскільки жив в Якутії, та пообіцяв, що все владнає. Відповідач [PERSON], мешкає в сел. Билбасівка Слов'янського району, її не пускають до спірної квартири, через що вона зверталась до поліції, однак, відповіді з поліції по теперішній час не надійшло, адвокат порадив їй звернутися до прокуратури. Відповідач [PERSON] зазначає, що хоча юридично вона є власником спірної квартири, але вона жодного дня не проживала у даній квартирі. Відповідач не зверталась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житлом. [PERSON] отримувала звернення з ОСББ про наявність боргу та про намір ОСББ звертатися до суду з позовом, оскільки вона є власником квартири. У вересні 2015 року [PERSON] викликали до суду. Відповідач має намір звертатися до суду, оскільки вона не згодна з боргом, та вона не винувата, оскільки не знала, що донька з чоловіком не сплачують комунальні послуги. Відповідач отримує маленьку пенсію, та вважає, що [PERSON] з [PERSON] навмисно утворили таку суму боргу. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно з довідкою ВО «Слов'янськтепломережа», в квартирі [ADDRESS] мешкають відповідачі [PERSON], чоловік [PERSON] та донька [PERSON] (а. с. 5) Відповідно до оборотних відомостей за період з 01.01.2012 року по червень 2016 рокувключно за особовим рахунком № [NUMBER] [ADDRESS], який відкритий на ім'я [PERSON], сума заборгованості за послуги з теплопостачання перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» становить 12961,33 грн. (а. с. 6-8) Згідно з розрахунком 3 % річних та інфляційних за особовим рахунком № [NUMBER], нараховані індекс інфляції в сумі 2991,16 грн. та 3 % річних в сумі 432,03 грн. (а. с. 8а) Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2016 року було відмовлено у прийнятті заяви ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з опалення. (а. с. 9) У відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, № 66128925 від 18.08.2016 року, власником трикімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3814. (а. с. 20) 02.08.2016 року за вхід. № 600 до Слов'янської місцевої прокуратури звернулась із заявою [PERSON], яка повідомила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], належить трикімнатна квартира [ADDRESS]. Влітку 2005 року у зазначену квартиру зі згоди [PERSON] вселились її донька [PERSON] з чоловіком [PERSON] та неповнолітньою донькою [PERSON], за тієї умови, що вони будуть проживати у квартирі, поки [PERSON] дана квартира не знадобиться для власного проживання. На час проживання у квартирі [PERSON] з чоловіком зобов'язались сплачувати комунальні платежі. [PERSON] не мешкала у квартирі, але завжди мала до неї вільний доступ, мала ключ від двері. У 2014 році [PERSON] дізналась, що [PERSON] та [PERSON] припинили сплачувати вартість комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість. [PERSON], намагалась з'ясувати, чому вони не сплачують комунальні послуги, однак, донька з чоловіком відмовились будь-що пояснювати, перестали спілкуватися з [PERSON], змінили замки на вхідних дверях, тим самим позбавив [PERSON] можливості користуватися квартирою. Просила вжити заходів щодо [PERSON] та [PERSON] (а. с. 35) Згідно з відповіддю № 6140/303/01-2016 від 25.04.2016 року (а. с. 36), Слов'янський ВП ГУНП в Донецькій області рекомендував [PERSON] звернутися до суду у разі наявності претензій морального або матеріального характеру до [PERSON] Згідно з актом від 08.09.2016 року, складеним головою ОСББ «Бакай» за участю мешканців квартир №№ 41, 45, 52 будинку [ADDRESS] (а. с. 38), [PERSON], не мешкає у квартирі № 44 вказаного будинку з жовтня 2004 року по теперішній час. 05.09.2016 року за вих. № 83-8479вих16/52р (а. с. 39) Слов'янською місцевою прокуратурою на адресу Слов'янського ВП було спрямовано звернення [PERSON] для проведення відповідної перевірки щодо вчинення [PERSON] та [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг, а саме - забезпечення тепловою енергією, здійснює ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа». На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачений обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку судом з достовірністю встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають у [ADDRESS], є абонентами ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та користуються послугами з опалення та гарячого водопостачання, однак не виконують свій обов'язок з оплати вартості отриманих комунальних послуг належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, № 66128925 від 18.08.2016 року, вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3814. (а. с. 20) Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 ЦК України) Судом також встановлено, що сума заборгованості утворилася за період з січня 2012 року по червень 2016 року. Весь цей період відповідачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали у спірній квартирі [ADDRESS], користувались послугами з опалення та гарячого водопостачання, однак, неналежним чином сплачували вартість отримуваних комунальних послуг. Даний факт відповідачами не оспорюється. Відповідач [PERSON], в свою чергу, є власником спірної квартири [ADDRESS] з 22.10.2004 року, та на її ім'я відкритий особовий рахунок № [NUMBER], що на підставі ст. 322 ЦК України зобов'язує [PERSON] утримувати власну квартиру, брати участь в оплаті комунальних послуг, які надаються. Наявність заборгованості з оплати комунальних послуг відповідачами не заперечується, зі скаргами та претензіями з приводу ненадання або неякісного надання комунальних послуг до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» відповідачі не звертались. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов'янськтепломережа» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення та гарячого водопостачання обґрунтовані частково та підлягають частковому задоволенню. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS], тривалий час постійно мешкають в ній та користуються послугами з опалення та гарячого водопостачання, які надає позивач, а відповідач [PERSON] є власником даної квартири та зобов'язана брати участь в її утриманні та оплаті вартості наданих комунальних послуг, будь-яких договорів щодо розподілу обов'язків з утримання спірної квартири між відповідачами не укладалося, суд вважає, що виникла сума заборгованості з оплати послуг з опалення та гарячого водопостачання, а також нараховані втрати від інфляційних процесів та 3 % річних підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках з кожного, оскільки зазначені суми боргу не мають ознак неподільності відповідно до ст. 541 ЦК України. Отже, з відповідачів слід стягнути на користь позивача суму основного боргу в розмірі 12961,33 грн. в рівних частках, а саме - по 4320,44 грн. з кожного, втрати від інфляційних процесів в сумі 2991,16 грн. в рівних частках - по 997,05 грн. з кожного, та 3 % річних в сумі 432,03 грн. - по 144,01 грн. з кожного. На підставі вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України сума судового збору в розмірі 1378,00 грн. також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, - по 459,33 грн. з кожного.

Outcome: partial