Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. Так, 22.02.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що у них з відповідачем є спільна повнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , яка навчається на денній формі навчання Донецького національного університету ім. В.Стуса. За рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.10.2018 з відповідача на її користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20.08.2018 і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Також в заяві вказує, що її матеріальний стан погіршився, а відповідача навпаки покращився, а відтак просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання. Також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Ухвалою суду від 27.02.2019 позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та позивачці визначено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених у ній недоліків. На виконання вимог ухвали суду 11.03.2019 позивачка надіслала уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 13.03.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання на 09.04.2019. 04.04.2019 відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що з моменту ухвалення рішення суду від 04.10.2018 ні матеріальне становище, ні стан здоров`я позивачки не змінився. Також не змінилося і матеріальне становище відповідача, оскільки обставини на які посилається позивачка, як на підстави покращення його матеріального становища, існували і на момент ухвалення рішення, а тому підстав для збільшення розміру аліментів немає. Крім того, 04.04.2019 відповідач [PERSON] подав до [PERSON] зустрічну позовну заяву про звільнення від сплати аліментів, яка аргументована тим, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виникає лише за умови, коли батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. Натомість на даний момент можливості утримувати свою повнолітню дочку у нього немає, оскільки на утриманні він має двох малолітніх дітей, є особою з інвалідністю, а в липні 2018 року стан його здоров`я значно погіршився, в зв`язку з чим його матеріальне становище змінилося в гіршу сторону, тому просив звільнити його від сплати аліментів, присуджених рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.10.2018 у справі №143/1116/18. 09.04.2019 ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору. 24.04.2019 недоліки зустрічної позовної заяви були усунуті, в зв`язку з чим 25.04.2019 ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів було об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання на 23.05.2019. Ухвалою суду від 02.07.2019 підготовче судове засідання у справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті на 09.09.2019. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просила змінити розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] , з 1/6 частки з усіх видів його заробітку на ј частки, а у задоволенні зустрічного позову заперечувала. Суду пояснила, що дочка навчається на контрактній формі навчання. Окрім плати за навчання, яка становить 20100 грн. за 1 рік, велика сума витрат іде на винаймання житла, проїзд та харчування, на які її мінімальної заробітної плати продавця не вистачає. Відповідач ж за первісним позовом [PERSON] працює завгоспом в Борщагівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, отримує пенсію по інвалідності та дохід від домашнього господарства, а тому має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж сплачує на даний момент. Відповідач за первісним позовом [PERSON] проти задоволення первісних позовних вимог заперечив, просив у їх задоволенні відмовити, та задовільнити його зустрічні позовні вимоги. Вказав, що з серпня 2019 року з нього була знята ІІІ група інвалідності, а тому пенсію по інвалідності він не отримує. Стан ж його здоров`я значно погіршився, в зв`язку з чим він потребує постійного лікування. Суд з`ясувавши позицію сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що як первісний позов, так і зустрічний позов задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.10.2005 був розірваний (а. с. 26). Від цього шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 9), яка з 01.09.2017 та на даний момент навчається в Донецькому національному університеті імені Василя Стуса (а. с. 38). За рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.10.2018 у справі №143/1116/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку на час навчання, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , як повнолітньої особи, що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20.08.2018 і до закінчення дочкою навчання, але небільше як до досягнення нею 23 років (а. с. 15). Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів стягувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини ; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;5) інші обставини, що мають істотне значення. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка за первісним позовом [PERSON] вказує на такі підстави як поліпшення матеріального стану відповідача та погіршення матеріального стану позивачки. Однак суд не може погодитись з доводами позивачки за первісним позовом [PERSON] про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки вказані нею обставини існували і на час ухвалення рішення суду від 04.10.2018. Разом з тим, суд також не погоджується і з доводами відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним [PERSON] щодо наявності підстав для звільнення його від сплати аліментів, оскільки він також фактично посилається на такі самі докази щодо свого незадовільно стану здоров`я, наявності на утримання двох малолітніх дітей, яким вже було надано оцінку при вирішенні справи про стягнення аліментів. Посилання [PERSON] на ту обставину, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів стан його здоров`я значно погіршився, що хвороба ввійшла у форму загострення, не є підставою для звільнення його від сплати аліментів, оскільки вказане захворювання враховувалось судом під час розгляду справи про стягнення аліментів. Крім того, на час призначення аліментів [PERSON] була встановлена ІІІ група інвалідності, яка з серпня 2019 року з нього знята. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, зокрема той факт, що доказів, які б свідчили про зміну майнового стану сторін в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення як первісного позову, так і зустрічного. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed