Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду Запорізької області від позивача вказано, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , яке померла заповіла позивачу на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 2000 від 17.11.2011 року. 10 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 54/02-31 від 10 лютого 2021 року, обґрунтовану відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач зазначає, що вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним, проте не може отримати свідоцтво про успадкування будинку так як його баба при житті отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом - на будинок, свідоцтво про право власності на нього не отримала. Враховуючи викладене позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача - Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Заперечень проти позову не надходило. Представник третьої особи - Михайлівської Державної нотаріальної контори Запорізької області до суду не з`явився, причини неявки не повідомлені. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 04 вересня 2018 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 7). Згідно заповіту від 17 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбяновою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2000, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок з будівлями та спорудами [ADDRESS] заповіла [PERSON] (а.с. 17). Згідно листа КП Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 14.12.2020 року № 983, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2000 року № 1744 (а.а. 18). Зазначена обставина також підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2000 року, номер спадкової справи 468 за 2000 рік (а.с. 19). Відповідно до довідки Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області від 28.01.2019 року № 560, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає один (а.с. 15). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , паспорт виготовлена станом на 06 листопада 2020 року, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с. 9-14). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 114/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , 22.10.2020 року [PERSON] звернувся до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ,за заповітом (а.с. 30). 10 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до Михайлівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 50). Постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області, від 10 лютого 2021 року за № 54/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , так як спадкоємцем не надані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 52-53). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, уразі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] . Позивач [PERSON] будучі спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] оформити своє право на спадщину не має можливості, так як державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Інших спадкоємців, згідно матеріалів справи, не має. Таким чином, визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved