Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач [PERSON] зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] в шлюбі з 15.08.2005 року по 20.04.2007 року, в шлюбі народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] посилаючись на те, що після припинення сімейних відносин в 2007 році батько [PERSON] з дитиною не проживає, не приймає участі у її вихованні та утриманні, просить су: - позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Кілія Одеської області, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у заочному порядку без її присутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заперечення на позов не надав. Представник органу опіки та піклування надав письмовий висновок про доцільність задоволення позову та клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с.22-25). Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. 15 вересня 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно копії рішення Кілійського районного суду Одеської області від 20.04.2007 рок, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.09.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 8). Згідно копії рішення Кілійського районного суду Одеської області від 29.08.2007 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягненя аліменти на дитину (а.с. 14). Відповідно розрахунку по виплаті аліментів на дитину, відповідач не сплачує аліменти (а.с. 11). Відповідно копії свідоцтва про шлюб від 16.02.2016 року [PERSON] в зв'язку з реєстрацією шлюбу набула прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 12). Відповідно довідки дитячого садочку «Крапелька» Новомиколаївського НВК «ЗОШ І-ІІ ступенів», батько [PERSON] - участі у її вихованні не приймає, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, не спілкується з донькою, матеріально не допомагає і разом з дитиною не проживає, в зв'язку з чим [PERSON] перебуває в сім'ї позивача [PERSON], що підтверджується матеріалами справи на (а.с. 10). Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 СК України, відповідач втрачає особисті немайнові права щодо дітей та звільняється від обов'язків щодо їх виховання; перестає бути їх законним представником; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дітьми. Викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виховання дитини, з нею постійно не спілкується, не проявляє відносно неї належної батьківської турботи, хоча має таку можливість з огляду на його вік і позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного та ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України позов підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність задоволення позову (а.с. 22-25).

Outcome: approved