overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 05 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №247. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 05 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №247. (свідоцтво про шлюб 1-ФП №079505, видане 05 листопада 2011 року). Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 11 березня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №41. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. З січня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 21 вересня 2016 року за клопотанням відповідача був призначений строк на примирення два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення між ними не відбулося. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 11 березня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №41 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 11 березня 2009 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо з січня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про що свідчить його неявка в судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 22 вересня 1995 року у відділі РАЦСу по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №293. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою та проживає разом з позивачкою. З квітня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що подальше спільне життя неможливо, це суперечить інтересам позивачки. Відповідач не згоден на розірвання шлюбу. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на примирення не згодна, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 22 вересня 1995 року у відділі РАЦСу по м. Вознесенську Вознесенського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №293 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 21 червня 2016 року повторно). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про що свідчить його неодноразова неявка в судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 20.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області,\~ актовий запис № 227. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. З листопада 2014 року подружні відносини між ними припинені, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. Від шлюбу 19.01.2012 року народилася дочка [PERSON], яка проживає разом із позивачем. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали повідомлення про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 20.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 096542 від 20.12.2010 року (а.с. 3) Від шлюбу, 19.01.2012 року, народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 221203 від 26.01.2012 року.(а.с.4) Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних стосунків через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаєморозуміння та прагнення зберегти шлюб та сімю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з\~ ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Згідно вимог статей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. Витрати по оплаті судового збору покласти на позивача, оскільки вона відмовляється від їх стягнення з відповідача. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 113, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 25.01.2014 року виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області,\~ актовий запис № 01. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. Подружні відносини між ними припинені, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. Від шлюбу 02.05.2014 року народилася дочка [PERSON], яка проживає разом із позивачем. Позивач у судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, заперечень щодо позову не надав, причин неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не висловлювала будь-яких заперечень проти такого порядку вирішення справи. Судом встановлено, що 25.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 136834 від 25.01.2014 року (а.с. 4) Від шлюбу 02.05.2014 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ 277332 від 26.05.2014 року.(а.с.5) Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних стосунків через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаєморозуміння та прагнення зберегти шлюб та сімю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з\~ ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Згідно вимог статей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

в серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказала, що є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 30 червня 2015 року укладеного між нею та відповідачем. Відповідно до п. 9 вказаного договору відповідач зобовязаний був знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру від власних речей до першого жовтня 2015 року. Своїх обовязків відповідач не виконав, не знявся з реєстраційного обліку, відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку, в неї існує перешкода в призначені субсидії. Факт не проживання відповідача протягом тривалого часу можуть підтвердити чисельні свідки: знайомі, сусіди. Факт не проживання відповідача в зазначеній квартирі зафіксований у відповідних актах складених місцевими депутатами. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] із знаттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнить. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явився, про причини неявки в суд не повідомив, від нього не надходило заяв про відкладення, чи перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи в суді належним чином повідомлений оголошенням у пресі газеті «Свобода» №83 (3121) від 26 жовтня 2016 року, а тому судом при не запереченні з сторони представника позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили не проживання відповідача понад рік в житлі квартирі [ADDRESS], дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 30 червня 2015 року укладеного між нею та відповідачем [PERSON]. Відповідно до п. 9 вказаного договору відповідач зобовязаний був знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру від власних речей до першого жовтня 2015 року. Згідно актів про встановлення факту не проживання від 12.01.2016 року, 06.04.2016 року, 25.08.2016 року відповідач [PERSON] не проживає в [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON] які є сусідами позивача, підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] понад один рік. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, зазначаючи що сторони зареєстрували 11.09.2012 року шлюб у Кагарлицькому районному управлінню юстиції у Київській області, актовий запис № 88. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], 01.02.2013 року. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з проханням слухати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували зареєстрували 11.09.2012 року шлюб у Кагарлицькому районному управлінню юстиції у Київській області, актовий запис № 88. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], 01.02.2013 року. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь. Сторони не ведуть спільне господарство, не проживають разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Примирення та подальше збереження сім»ї є не можливим. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки вже майже два роки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 серпня 2007 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 311. Позивач в судове засідання не зявилася її представник звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 серпня 2007 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 311, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 047495 від 18.08.2007 року. Від спільного проживання сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] до [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved