Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В провадженні Карлівського районного суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON], де позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частку квартири №37, що розташована по вул. Першотравневій, 6/5 в м. Карлівка та залишити за нею рухоме майно (6 одиниць), а також визнати за відповідачем право власності на ? частку квартири по вул. Спартака в м. Карлівка та залишити за ним інше рухоме майно (6 одиниць). 22.03.2016 року від [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову. Позивач просить суд накласти арешт на квартиру №37, розташовану по вул. Першотравневій, 6/5 в м. Карлівка і належить відповідачу, а також на рухоме майно, яке знаходиться в цій квартирі. Вимоги заяви вмотивовані тим, що відповідач викрав частину майна, яке згідно позову [PERSON] просить визнати спільним та розділити між сторонами і може відчужити квартиру, право власності на частину якої просить визнати за нею позивач. Дослідивши матеріали справи суддя приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Згідно з ч. 3 даної статті - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. До заяви [PERSON] долучено копію її заяви від 22.03.2016 року на імя начальника Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, що одержана адресатом 22.03.2016 року. В такій заяві [PERSON] повідомляє про крадіжку рухомих речей, яку за її словами здійснив[PERSON] з квартири [ADDRESS]. В матеріалах справи міститься інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформована 05.11.2015 року. Згідно довідки одноосібним власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 8) Надані позивачем докази є недостатніми для доведення факту реалізації рухомого майна, щодо якого заявлено позовні вимоги, відповідачем. Крім того, у заяві про забезпечення позову позивач не перерахувала рухоме майно, що знаходиться в квартирі, на яке вона просить суд накласти арешт. Матеріали справи також не містять відомостей про майно, що знаходиться в квартирі. За зазначених обставин, суддя не може накласти арешт на рухоме майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], як про це просить позивач. В задоволенні заяви в цій частині слід відмовити. Разом з тим, враховуючи що предметом спору між сторонами є квартира, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, що дає йому можливість розпорядитися такою, в тому числі і під час розгляду справи в суді, - суддя вважає за доцільне накласти арешт на таку квартиру до винесення рішення по суті спору. При цьому право власника на володіння та користування майном обмежене не буде. Враховуючи вищезазначене, суддя вважає за необхідне забезпечити позов [PERSON] до [PERSON], шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON]Забезпечення позову співмірне із заявленими позивачем вимогами, оскільки предметом спору між сторонами є саме ця квартира.

Outcome: partial