Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

В своєму позові [PERSON] посилається на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями, що розташований за адресою: вул. Сухомлинського (колишня вул. Крупської), буд. 3 в м. Сокиряни Чернівецької області. На даний час відповідач зареєстрований як проживаючий в належному їй житловому будинку. Реєстрація відповідача в даному житловому будинку була здійснена за її згоди, як члена сімї. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає з 1994 року. 23.02.1996 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. 15.08.2016 року вона звернулася в Сокирянську міську раду із заявою про зняття з реєстраційного обліку [PERSON], як проживаючого в належному їй будинку. Проте рішенням виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області за №109 від 25.08.2016 року їй було в цьому відмовлено та розяснено про необхідність звернення по цьому питанню до Сокирянського районного суду Чернівецької області. Просила суд визнати [PERSON]. [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в належному їй житловому будинку №3 по вул. Сухомлинського в м. Сокиряни Чернівецької області. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Надала згоду на заочний розгляд справи. Будучи у відповідності до абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини свого незявлення до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Сокирянська міська рада Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: Згідно копії договору дарування житлового будинку від 22.03.1990 року, зареєстрованого Чернівецьким ОБТІ 23.04.1990 року, [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Крупської, 3 в м.Сокиряни Чернівецької області. Із складеного депутатом Сокирянської міської ради Чернівецької області [PERSON] копії акту обстеження на предмет проживання фізичної особи в житловому будинку від 02.08.2016 року встановлено, що [PERSON], [INFO], проживав за адресою [INFO], (теперішня - Сухомлинського), разом із своєю дружиною [PERSON] до 1994 року. З 1994 року по теперішній час місце перебування [PERSON] не відоме. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ГУ відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи: - заява особи або її законного представника; - судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголення її померлою; - свідоцтво про смерть; - паспорт або паспортний документ, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; - інші документів, які свідчать про припинення: - підстав для перебування на території України іноземців або осіб без громадянства; - підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; - підстав для користування житловим приміщенням. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутній в даному будинку більше одного року. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо усунення позивачу перешкод у здійсненні нею права власності на належний їй житловий будинок, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування даним житловим будинком. На підставі наведеного, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору. На підставі ст. 405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У та

Outcome: approved