Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

В серпні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказав, що після смерті матері він виявив розписки [PERSON] про те, що вона позичила грошові кошти в національній та іноземній валюті. Відповідачка зобовязалась повернути матері кошти на першу вимогу. Спадщину матері він прийняв як спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час його смерті. В червні 2014 року звернувся до відповідачки про повернення позики як спадкоємцеві, однак до цього часу [PERSON] борг не повернула. В зв'язку з такими обставинами позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідачки 39875 грн. основного боргу та судові витрати в розмірі 551,60 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] подав письмову заяву, просить справу розглядати без нього, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 2 ст. 1047 вищезазначеного Кодексу на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] позичила в [PERSON] в 01 листопаді 2010 року 500 євро і 1000 грн.; 30 листопада 2011 року позичила 600 євро, а 14 листопада 2012 року позичила 5000 гривень та 150 євро, що стверджується відповідними розписками, однак не було вказано термін повернення грошових сум. 03 листопада 2013 року померла його матір [PERSON], після смерті останньої позивач відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за законом і спадщина належить йому з часу відкриття. На даний час борг не повернуто. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи на час звернення до суду відповідачка не виконала взяті на себе зобовязання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернула, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 551,60 гривень.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи наведене та

Outcome: approved