Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

В провадженні Іллічівського міського суду перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язання зняття з реєстраційного обліку. У позовній заяві позивачі [PERSON] стверджує, що на підставі договору дарування від 08.08.2011 року є власником квартири [ADDRESS]. Також позивач зазначив, що відповідач [PERSON], є її батьком, та відповідач з 2005 року по теперішній час не проживає в зазначеній квартирі, а через те що всі матеріальні витрати на утримання житла покладено тільки на позивача, який навчається, та призвело позивача до складного матеріального становища, тому позивач просить суд: -визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (а.с.1-3); -зняти з реєстраційного обліку [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Зареєстровані відповідач вже не проживає в вказаній квартирі та там не має його особистих речей. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на позовних вимогахта просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутність не просив. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, у зв'язку з неявкою відповідачів за даною цивільною справою, суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку. 27 жовтня 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно договору дарування від 08.08.2011 року[ADDRESS] розташована за адресою - [ADDRESS], належить відповідно договору дарування позивачу [PERSON] (а.с. 10-15). Відповідач [PERSON] за адресою - [ADDRESS] не мешкає з дня реєстрації, про що надано заяви сусідів про непроживання (а.с. 7-9). Підстав передбачених статтею 71 Житлового кодексу України судом не встановлено. Згідно статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 та частини 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved