Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси з 04 вересня 2013 року знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В процесі розгляду зазначеної справи [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати особистим майно, яке набуте подружжям в період перебування у шлюбі, а також визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 32,8 кв.м, житловою - 17,2 кв.м, згідно технічного паспорта від 16.09.2010 року та право власності на автомобіль легковий комбі Mitsubishi Galant, 1993 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Також позивач просив скасувати заходи забезпечення позову. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя - залишено без розгляду, продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивач надав до суду заяву відповідно до положень ст. 158 ЦПК України про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, але до судового засідання повторно не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила. Під час попереднього судового засідання відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила у задоволенні зустрічного позову відмовити. У подальшому про зміну своєї позиції по справі відповідач не заявляла. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та розглянувши матеріали справи, вислухавши показання свідків, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини. З 15 грудня 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований Першим відділом Реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис №1209). 16 січня 2014 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/18353/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначений шлюб був розірваний. Рішення набрало законної сили 27.01.2014 року. Судом встановлено, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі позивач [PERSON] набув право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 32,8 кв.м, житловою - 17,2 кв.м, згідно технічного паспорта, виготовленого 16.09.2010 року. Право власності позивача виникло на підставі Свідоцтва САЄ №069989 про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого 19.01.2010 року виконкомом Одеської міської ради на підставі довідки №56, виданої 09.09.2010 року ЖБК «Центральний-4». 02.02.2011 року право власності на квартиру було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON], що підтверджується витягом №28870100 від 02.02.2010 року. Судом встановлено, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі відповідач [PERSON] набула право власності на автомобіль легковий комбі Mitsubishi Galant, 1993 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Це підтверджується технічним паспортом [NUMBER], виданим 15.10.2004 року Іллічівським МРЕВ ДАЇ УМВС України в Одеській області та даними УДАЇ УМВС в Одеській області. Також судом встановлено джерело придбання спірного майна. Так, спірну квартиру [PERSON] придбав як член ЖБК «Центральний-4» за рахунок пайових внесків, сплативши 08.05.1990 року на рахунок ЖБК «Центральний-4» повну вартості квартири в сумі 2 410 руб. 72 коп., що підтверджується квитанцією №506 та довідкою ЖБК «Центральний-4» за №56 від 09.09.2010 року. Спірний автомобіль був придбаний [PERSON] ще до реєстрації шлюбу з [PERSON], за рахунок його особистих коштів. Цей факт підтверджується розпискою колишнього власника автомобілю [PERSON] та показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] підтвердив факт пер едачі у вересні 2001 року колишньому власнику спірного автомобілю [PERSON] грошей в сумі 4900 доларів США за придбання автомобілю та видачу [PERSON] довіреності [PERSON] на право управління та розпорядження автомобілем. Свідок [PERSON], яка доводиться відповідачу [PERSON] матір'ю, пояснила, що з 90-х років проживає з позивачем в одному під'їзді будинку і їй відомо, що спірний автомобіль був придбаний [PERSON] ще до його знайомства та реєстрації шлюбу з її донькою [PERSON], і що її донька [PERSON] не має ніякого відношення до придбання цього автомобілю. Згідно ч. 3 ст. 57 СК, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Отже, згідно наданих доказів та положень закону, суд приходить до висновку про те, що оскільки спірне майно придбавалося за особисті кошти позивача, право власності на спірне майно є особистою власністю чоловіка і поділу між подружжям не підлягає. Під час розгляду справи позов [PERSON] був забезпечений шляхом накладення арешту на спірний автомобіль. Згідно ч. 3 ст. 154 ЦК, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 4 цієї статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представлені суду докази в своїй сукупності дають можливість зробити висновок про обґрунтованість доведеність позовних вимог [PERSON]. Оскільки суд задовольняє позов [PERSON], заходи забезпечення позову можуть бути скасовані. На підставі викладеного,

Outcome: approved