Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

В серпні \~2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, \~що 01.03.2013 \~року він уклав з відповідачем договір позики, за яким передав [PERSON] 300000 грн., а останній зобовязався в строк до 01.03.2015 року повернути суму позики. \~\~Зазначений договір сторони уклали у письмовій формі та на підтвердження отримання грошових коштів відповідач надав розписку. \~Після спливу строку виконання зобовязання, відповідач суму позики не повернув. \~В звязку з цим він звернувся до суду і просить стягнути на його користь з відповідача \~борг за договором позики в розмірі 300000 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 21000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. [PERSON], повідомлений за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. 08.09.2015 року до суду подав заяву, відповідно до якої заперечує отримання від [PERSON] грошових коштів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню \~в звязку з наступним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З \~наданих суду документів видно, що 01.03.2013 року [PERSON] та [PERSON] укладали договір позики. За даним договором [PERSON] передав в борг [PERSON] 300000 грн., а [PERSON] зобовязався в строк до 01.03.2015 \~року \~\~\~повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні \~(позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується \~повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей \~того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку , що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Частиною 2 ст. 545 ЦК України встановлено, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. За змістом ч. 3 ст. 545 ЦК України підтвердженням виконання боржником зобовязання є наявність у нього боргового документа. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~ Аналізуючи докази згідно із ст. ст. 212, 58, 59 ЦПК України, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взятого на себе за договором зобовязання і позов в частині стягнення суми боргу \~підлягає задоволенню в повному обсязі. Загальна сума боргу підтверджується \~розпискою від 01.03.2013 року \~і складає 300000 \~грн. У відповідності до ч.2 ст. 626 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ З огляду на викладене, позов в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 21000 грн. оснований на законі та підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню на його користь з відповідач.

Outcome: approved