Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] від\~імені та\~в інтересах\~якого діє\~адвокат Скалецький\~Олександр Олександрович\~до [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору:\~ [PERSON] ,\~ Левківська сільська\~рада про\~оспорювання батьківства. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26.04.2005 був розірваний. Під час перебування у шлюбі [INFO] у відповідача народився син [PERSON] , батьком якого позивач не являється. Однак, при реєстрації народження дитини у актовому записі №1 складеному Левківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області та свідоцтві про народження дитини, його батьком вказаний позивач, на підставі ч. 1\~ст. 122 Сімейного кодексу України. Про те, що біологічним батьком дитини є не він, а [PERSON] він дізнався у 2019 році від відповідача [PERSON] , яка на даний момент перебуває у зареєстрованому шлюбі з біологічним батьком дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовільнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала, пояснила, що біологічним батьком сина [PERSON] позивач не являється, однак в зв`язку з тим, що на момент народження дитини вони перебували у шлюбі, саме він був записаний батьком. Біологічним батьком сина є [PERSON] , з яким вона зараз перебуває у шлюбі та спільно виховують свою дитину. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечував та визнав, що він є біологічним батьком дитини. Представник Левківської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіслав телефонограму у якій справу просив розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено,\~що позивач\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який 26.04.2005\~був розірваний,\~про що\~в Книзі\~реєстрації розірвань\~шлюбу був\~зроблений відповідний\~актовий запис\~№31\~(а.\~с.\~7). [INFO] \~у [PERSON] \~народився син\~ [PERSON] (а.\~с.\~8).\~Батьком дитини\~у актовому\~записі №1\~складеному Левківською\~сільською радою\~Погребищенського району\~Вінницької області\~та свідоцтві\~про народження\~дитини вказаний\~позивач,\~так як\~дитина народилась\~за час\~перебування сторін\~у шлюбі. На момент оспорювання батьківства дитина\~ повноліття не досягла. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове Свідоцтво про народження. В силу ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови №3 від 15.05.2006 роз`яснив, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги, і це визнання не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає установленим факт відсутності кровного споріднення між особою, яка записана в актовому записі та у свідоцтві про народження батьком, тобто [PERSON] та дитиною [PERSON] , [INFO] . Отже, судом установлено, що позивач не є батьком дитини, народженої [INFO] відповідачем [PERSON] , а тому позов про оспорювання батьківства є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved