overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 14.06.1996, про що зроблено відповідний актовий запис за № 174 у Червонозаводському відділі реєстрації актів громадянського стану. Від шлюбу дітей немає. Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння. Шлюбні відносини припинені з грудня 2006 року, спільне господарство не ведеться. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином. До початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1996 року, від шлюбу дітей не мають, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. Позивач не бажає відновляти свої шлюбні стосунки і примирення між сторонами неможливе. Суперечки по розділу майна між подружжям відсутні. У зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 21.11.2015, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1306 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння. Шлюбні відносини припинені з 14 жовтня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином. До початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2015 року, від шлюбу мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживатимуть з позивачем, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені. Позивач не бажає відновляти свої шлюбні стосунки і примирення між сторонами неможливе. Суперечки по розділу майна між подружжям відсутні. У зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 24.03.2007, про що зроблено відповідний актовий запис №274 у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя виявилося невдалим. Стосунки у сім`ї не склалися через різні погляди на життя та моральні цінності, у зв`язку з чим, почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені з 2019 року, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу є неможливе, суперечить інтересам позивачки та інтересам неповнолітньої дитини. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій вимоги підтримала та просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2007 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із матір`ю, спільне господарство не ведеться. Позивач не бажає відновляти свої шлюбні стосунки і примирення між сторонами неможливе. Суперечки по розділу майна між подружжям відсутні. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, суд після розірвання шлюбу згідно заяви позивачки залишає їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В позовній заяві позивачі зазначають, що [INFO] померла їх мати [PERSON] і після її смерті вони прийняли спадщину та оформили правовстановлюючі документи окрім 0,0182га земельної ділянки в [ADDRESS], призначеної для ведення особистого селянського господарства, оскільки при зверненні до відділу Держземагенства у Летичівському районі за витягом, було виявлено, що вказана земельна ділянка надана у власність [PERSON] рішенням № 8 Требуховецької сільської ради від 01.08.2003 року, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] з кадастровим номером [NUMBER], але в державному акті помилково вказаний кадастровий номер спірної земельної ділянки [NUMBER], що є перешкодою в оформленні даного спадкового майна. Тому вони просять визнати за ними право власності, в рівних частках, на спірну земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER]. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивачі вимоги підтримали, відповідач вимоги визнає. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із державного акту на право власності на земельну ділянку, [NUMBER] від 15.07.2005року, виданому на ім'я [PERSON], вбачається, що земельній ділянці 0,0182га, розташованій по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства, присвоєно кадастровий [NUMBER]. Згідно довідки голови комісії з реорганізації відділу Держземагенства у Летичівському районі Дудник О.Г. від 06.08.2015року № 31-2215-0.4-2233/2-15 правильний кадастровий номер спірної земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Згідно ст. 1 ЗУ «Про державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки- індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Враховуючи, що визнання вимог не суперечить закону і не порушує прав права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В позовній заяві позивачі зазначили, що 03 грудня 2013 року померла їхня мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, у складі якого є й обєкти нерухомості, а саме: земельна ділянка площею 5.2458 га. В передбачений законом шестимісячний строк позивачі не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знали встановленого законодавством порядку та строку прийняття спадщини, крім того, державний акт на право власності на земельну ділянку вважали загубленим. Тож, зважаючи на вищевикладене, позивачі просять визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяв про прийняття спадщини. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]А не зявилися, але надали суду заяви з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності, просять задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позов, визначити [PERSON], [PERSON], [PERSON] додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 03 грудня 2013 року [PERSON]. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважали, що все майно перейшло в їх володіння, та не знали про необхідність подавати заяву нотаріусу до спливу шестимісячного строку, тому суд вважає, що шестимісячний строк прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В позовній заяві позивачі зазначили, що 1 лютого 2003 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 6,75 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 041051 від 14 серпня 2001 року. Згідно заповіту від 3 січня 2003 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] та [PERSON]. В передбачений законом шестимісячний строк позивачі не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки, про наявність заповіту вони дізналися в грудні 2016 року. При зверненні до нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду, оскільки був пропущений шестимісячний строк. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, але надали суду заяви з клопотаннями про розгляд справи за їхньої відсутності, просять задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області у судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини згідно вимог ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позов, визначити [PERSON], [PERSON] додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 1 лютого 2003 року [PERSON], оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] про наявність заповіту дізналася в лише в грудні 2016 року, тому суд вважає, що шестимісячний строк прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В позовній заяві позивачі ставлять перед судом вимогу про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно неповнолітніх дітей позивача [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], так як відповідачка не працює, зловживає спиртними напоями, проживає в іншому населеному пункті, покинула дітей на батька та бабу, до дітей не навідується, веде невпорядкований спосіб життя, іншої допомоги на утримання дітей не надає, не спілкується з ними, не інтересується їх фізичним та духовним розвитком. Просять позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей. У судовому засіданні позивачі підтримали позовну заяву в повному обсязі, при цьому позивач [PERSON] суду пояснила, що відповідачка негативно впливає на старших дітей, після спілкування з нею вони не слухаються, не хочуть іти до школи. Представник позивачів суду пояснила, що тривалий час подружжя [PERSON] живуть в неприязнених відносинах, так як відповідачка зловживає спиртними напоями, покидала раніше дітей на кілька днів, а згодом покинула зовсім і веде невпорядкований спосіб життя. Діти знаходяться на утриманні батька та баби. До міліції надходять неодноразові заяви з приводу сварок в сім»ї, спричиненні тілесних ушкоджень. Вваждає, що відповідачку необхідно позбавити батьківських прав, що відповідає інтересам малолітніх дітей, так як мати негативно впливає на їх поведінку. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона веде нормальний спосіб життя. Дійсно, вона на кілька днів покидала дітей на бабу і зараз діти проживають з позивачами, так як у школі, де вона проживає, інша шкільна програма. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що служба неодноразово за зверненнями позивачки [PERSON] займалася поведінкою відповідачки, але позитивних наслідків це не дало. Прокурор в судовому засіданні вважає, що є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітніх дітей. Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям та не відвідує їх, зловживає спиртними напоями та негативно впливає на поведінку та виховання дітей. Відповідно до ст.150 СМ України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності зі ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: п.2) ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Суд вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїїх батьківських обов»язків і тому повинна бути позбавленою батьківських прав, що відповідає інтересам малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

В позовній заяві позивачка [PERSON] зазначає, що 06 грудня 2012року позичила [PERSON] 1000 євро, про що остання власноруч написала розписку та зобов»язалась повернути борг до червня 2013 року, однак борг до цього часу не повернула, тому позивачка просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики в сумі 1000 євро, які станом на 06.12.2012р. еквівалентні 10442.90 гривень. та 3% річних від простроченої суми позики, що складає 313,29 гривень, крім того, просить стягнути судові витрати по справі. Позивачка подала клопотання про слухання справи за її відсутності, письмово вимоги підтримала, надавши суду оригінал розписки. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, клопотання про слухання справи за її відсутності не заявила, причину неявки суду не повідомила. Розгляд справи проведено в порядку ст. 197, 224 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню в частині підтриманих вимог 10442,90 грн.- суми боргу та 313.29 грн. - 3% річних від простроченої суми позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. Борг по договору позики підтверджується розпискою відповідачки від 06.12.2012р., згідно якої вона позичила у [PERSON] 1000євро і зобов'язалася повернути борг до 06 місяця 2013 року. Аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] у стягненні 10442.90грн. еквівалентних 1000 євро доведені розпискою відповідачки і тому, їх слід задоволити. На підставі наведеного, ст. 1046, 1047, 1049, 625 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В позовній заяві позивачка вказала, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, від якого [INFO] народилася донька [PERSON]. З вини відповідача 10 березня 2005 року шлюб було розірвано. Позивач проживає разом з донькою та повністю її утримує. Донька навчається у Василівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті та потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначила, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, має можливість надавати допомогу на утримання доньки, а тому позивач просить стягнути з відповідача на користь доньки [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею двадцяти трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заперечень проти позову не надав. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого [INFO] народилася донька [PERSON]. З вини відповідача 10 березня 2005 року шлюб було розірвано. Позивач проживає разом з донькою та повністю її утримує. Донька навчається у Василівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті та потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначила, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, має можливість надавати допомогу на утримання доньки без погіршення матеріального стану. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати до двадцяти трьох років до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного, враховуючи майновий стан відповідача, його стан здоров'я, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved