Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права на спадкове майно в порядку успадкування. Свої вимоги позивачка аргументує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, площею 1,9946 га, що розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивачка, як спадкоємиця четвертої черги за законом, прийняла спадщину, оскільки постійно з 2006 року до дня смерті проживала разом спадкодавцем однією сім`єю, вони вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. Однак при зверненні до нотаріальної контори у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку з втратою правовстановлюючого документа та наявністю спадкоємця першої черги - сина [PERSON] . [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився також, надіслав заяву у якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглядати за його відсутності. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 09.02.2012 Виконкомом Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1,9946 га, кадастровий номер 0523480600:01:001:0148, що розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 7-8). Проте оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №665151 був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату в газеті «Колос» (а. с. 10). Як вбачається з паспорта позивачки [PERSON] (а. с. 4) та довідок Андрушівської сільської ради №348 від 08.05.2019 та №349 від 08.05.2019 (а. с. 15), позивачка [PERSON] дійсно з 2006 року проживала разом із тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] , у житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] . За період спільного проживання позивачка з [PERSON] вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Як вбачається з спадкової справи №71/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заповітом від 19.02.2003 [PERSON] належне їй майно заповіла своєму синові [PERSON] , який у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а. с. 42, зворотній бік а. с. 43). Однак згодом від спадкового майна відмовився на користь [PERSON] , що підтверджується нотаріально засвідченою заявою (а. с. 11). Позивачка, як спадкоємиця четвертої черги за законом, що прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів (а. с. 5). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; -ст. 1223 ЦК України, якою визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; -ст. 1258 ЦК України, згідно з якою спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу; -ст. 1264 ЦК України, якою визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; -ч.3 ст.1268 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; -ч.2 ст.1274 ЦК України, згідно з якою спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги; -п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; -ч.2 ст. 315 ЦК України згідно з якою у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] та яка була власником земельної ділянки площею 1,9946 га, кадастровий номер 0523480600:01:001:0148, що розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, проживали разом однією сім`єю протягом останніх шести років до дня відкриття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , тобто [PERSON] належить до спадкоємців четвертої черги за законом, спадщину прийняла, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved