Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

В позові йдеться про те, що [PERSON] , 03 жовтня 2005 року на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Великоберезнянської ДНК Гончар Т.М. за № 1489. За змістом зазначеного заповіту, [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] заповіла своїй доньці [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входив житловий будинок та надвірні споруди, за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , а [INFO] - брат [PERSON] . Інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за померлою не виявилося. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і єдиною особою, яка вступила в управління спадковим майном, хоч і не була зареєстрована з померлою, однак проживала разом нею. Тобто [PERSON] вступила в управління спадщини, фактично прийняла її, про те не змогла оформити право власності на будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок. У зв`язку з вищенаведеним, просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на зазначене нерухоме майно. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити, з підстав викладених у позові. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 грудня 2014 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлому під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України. З виданого Вишківською сільською радою свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 квітня 1993 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З виданого виконкомом Вишківської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 червня 2007 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З заповіту посвідченого державним нотаріусом Великоберезнянської державної нотаріальної контори Гончар Т.М. від 03.10.2005 року зареєстрований за № 1489, за змістом зазначеного заповіту, [PERSON] розпорядилася, що все належне їй майно, і все що буде належати їй на день смерті та на що вона матиме право, заповіла своїй доньці - [PERSON] . З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» від 04.06.2021 р. № 6525 значиться власник [PERSON] (позивач). Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Чурей А.В. від 18.06.2021 № 47/01-16, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок [PERSON] (померлої) не виникло. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved