Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ТзОВ «ЖЕО Захід Стиль» третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов`язання знести самочинну прибудову. Справа перебувала у провадженні в судді Польської М.В. Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.03.2019 року та наказом від 27.03.2019 року суддю Польську М.В. відряджено до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області строком на шість місяців із 29 березня 2019 року На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Польської М.В. Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю - Шамотайло О.В. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.05.2019р. суддею Шамотайло О.В. прийняти до розгляду вказану справи справу. Позивачка [PERSON] посилається в позовній заяві на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В травні 2017 року власниця квартири № [NUMBER] здійснила самовільну прибудову на сходовій клітині 8-го поверху будинку, відгородивши частину сходової клітини перегородкою, внаслідок чого її (позивачки) квартира № 29 та квартира відповідачки [PERSON] -№ [NUMBER] відгороджені від іншої частини сходової клітини. Дана перегородка має одні двері, ключі від якої знаходяться тільки у відповідачки, яка відмовляється їх надавати. Позивачка звернулася в ТОВ «ЖЕО Захід Стиль», яке є обслуговуючою організацією будинку з питання про законністю встановлення такої перегородки і отримала відповідь про те, що [PERSON] самовільно незаконно встановлено перегородку, в зв`язку з чим їй направлено припис про усунення самовільної прибудови.На даний час вимоги припису не виконано, а тому позивачка змушена звернутись за захистом свої прав до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, її представником подано заяву відповідно до якої вимоги позову підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив задоволити, а справу розглянути у відсутності сторони позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Представник третьої особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься письмове пояснення у справі за підписом т.в.о. начальника Управління Семків О. У вирішенні спору покладається на розсуд суду і просить здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника ( а.с. 56-58). Представник третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ТзОВ «ЖЕО Захід Стиль» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. У зв`язку з неявкою відповідачки та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Згідност. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Заст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 125561 від 24 січня 2013 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачка - власниця квартири № [NUMBER] в травні 2017р. здійснила самовільну прибудову на сходовій клітині 8-го поверху будинку, відгородивши частину сходової клітини перегородкою, внаслідок чого квартира позивачки №[NUMBER] та квартира відповідачки № [NUMBER] відгороджені від іншої частини сходової клітини. Отже, на даний час відповідачка, в порушення порядку Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, без жодного дозволу здійснила на сходовій клітині 8 поверху будинку [ADDRESS] самовільну прибудову - цегляну капітальну перегородку з дверима, в результаті чого були порушені житлові права позивачки, квартира яка знаходиться на цьому ж поверсі поруч з квартирою відповідачки у вільному пересуванні та користуванні приміщеннями. Встановлено, що ТОВ «ЖЕО Захід Стиль», яке є обслуговуючою організацією будинку було надано офіційну відповідь позивачці про те, що відповідачкою [PERSON] самовільно незаконно встановлено перегородку, в зв`язку з чим їй направлено припис про усунення самовільної прибудови. Відповідно до ст.73Закону України«Про місцевесамоврядування вУкраїні» рішення виконавчих органів міської ради є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, обєднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовим особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають ні відповідній території. Однак, не зважаючи на це, на даний час вимоги припису не виконано, доказів, що спростовують зазначене відповідачем суду не надано. Згідно ст. 319 ЦК України: «При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не можевикористовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічнуситуацію та природніякостіземлі». Згідно ст. 382 ЦК України: «Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разідержавноїреєстрації таких прав». Згідност. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому у використання як єдиного цілого за умови що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст. 179 ЖК України: «Користуваннябудинками (квартирами) державного і громадськогожитлового фонду, фонду житлово-будівельнихкооперативів, а також приватного житлового фонду та їхутриманняздійснюється з обов`язковимдодержаннямвимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України». Згідно п. 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25 серпня 2005 року за N 927/11207): «Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживанняв сіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушенняконструктивних елементів або засобів протипожежногозахисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану». Згідно ст. 1 ЗУ «Про особливостіздійснення права власності у багатоквартирномубудинку» (далі - Закон): «спільнемайнобагатоквартирногобудинку - приміщеннязагальногокористування (у тому числідопоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальніконструкціїбудинку, механічне, електричне, сантехнічне та іншеобладнаннявсерединіабо за межами будинку, яке обслуговуєбільше одного житловогоабонежитловогоприміщення, а такожбудівлі і споруди, якіпризначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до ньогобудівлі та споруди і йогоприбудинкова територія». Згідно ст. 5 Закону: «Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Згідно ст. 7 Закону: «Співвласники зобов`язані: …забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежноїбезпеки, санітарних норм». Встановлено, що жодних доказів, на підтвердження правомірності здійснених відповідачем робіт ( самочинної прибудови) не надано. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Зазначена позиція також викладена у Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі №757/9131/15-ц, провадження № 61-7498св18. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4 ч.2ст.16 ЦК України). Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачка також розпорядилася на свій розсуд. З огляду на вищезазначене, враховуючи, те що відповідачка здійснила сомовільно перегородку з дверима з дверима на сходовій клітині 8 поверху будинку [ADDRESS] , без згоди позивачки, без погодження з ТОВ «ЖЕО Захід Стиль», яке є обслуговуючою організацією будинку, позовні вимоги про зобов`язання [PERSON] знести самовільно побудовану перегородку з дверима на сходовій клітині 8 поверху будинку [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 704,80 грн., який сплачений позивачкою при зверненні до суду, тому такі витрати підлягають стягненню з відповідачки (а.с. 1). На підставі ст.ст. 317, 319, 382, 383 ЦК України,

Outcome: approved