Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

В провадженні суду перебувала справа за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Рішенням суду від 11.04.2019 року позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (ЄДРПОУ 31731838, м.Київ, вул.Кирпоноса, буд. 10/8) до [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за комунальні послуги за період з 20.09.2010 року по 30.04.2013 року в сумі 43 547 (сорок три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 74 копійки, 3% річних в сумі 4 060 (чотири тисячі шістдесят) гривень 73 копійки, інфляційну складову в сумі 9 728 (дев`ять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень 98 копійок та судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. 02 липня 2019 рокудо суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиті комунальні послуги за Договором Ц-322 від 17.10.2013 року за період з 31.10.2013 року по 30.05.2014 року в сумі 12 937,91 грн. (основний борг - 10 849,51 грн., втрати від інфляційних процесів - 1 811,86 грн., 3% річних - 276,54 грн.). Заява обґрунтована тим, що зазначені вимоги не були вирішені судом при постановлені рішення, а тому є необхідність в ухваленні додаткового рішення. В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просив її задовольнити, ухваливши додаткове рішення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення. Як зазначив представник, дійсно судом не вирішено зазначені представником позивача вимоги, проте позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за період, за який позивач бажає стягнути заборгованість, а саме: з 31.10.2013 року по 30.05.2014 року, так як останнім днем строку позовної давності є 30.05.2017 року, а позов пред`явлено 14.09.2017 року. Вислухавши сторони, оцінивши надані суду документи, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача та ухвалення додаткового рішення за наступних підстав. Стаття 270 ЦПК України визначає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вбачається з матеріалів справи, за Договором Ц-322 від 17.10.2013 року за період з 31.10.2013 року по 30.05.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем, згідно розрахунку позивача, в сумі 12 937,91 грн. (основний борг - 10 849,51 грн., втрати від інфляційних процесів - 1 811,86 грн., 3% річних - 276,54 грн.). Як вбачається з тексту рішення, судом при постановленні рішення не вирішені позовні вимоги в зазначеній частині. Представник відповідача зазначила, що в цій частині необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог та заявила про застосування наслідків спливу строків позовної давності. Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Частини 3-5 статті 267 ЦК України визначають, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 31.10.2013 року по 30.05.2014 року, що становить більше ніж за три роки. До суду позовна заява надійшла 14.09.2017 року. З розрахунків заборгованості за вказаний період вбачається, що відповідач вчиняв дії, які свідчать про визнання боргу, а тому відсутні підстави вважати, що строк позовної давності не переривався. Крім того, у червні 2015 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, який був скасований ухвалою суду від 28.09.2015 року. А тому з врахуванням зазначеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 31.10.2013 по 30.04.2014 року в сумі 10 849 (десять тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень 51 копійку, 3% річних в сумі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 31 копійку, інфляційну складову в сумі 1 776 (одна тисяча сімсот сімдесят шість) гривень 18 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved