Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В провадженні Веселівського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, відповідно до якого: 23 грудня 2012 року в смт. Веселому, Веселівського району Запорізької області, помер батько позивача - [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 251562 від 28.12.2012 року та зроблено актовий запис № 158. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) в день смерті батька відкрилася спадщина на все майно та права, які належали йому. Позивач є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія VІІ-УР № 0810540 відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON]. 14 грудня 2011 року батько позивача склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] в якому зробив таке заповітне розпорядження: належну йому земельну ділянку 9,39 га., що розташована на території Веселівської селищної ради Веселівського району, яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на землю, серія ІІІ-ЗП № 053502, виданого Веселівською районною державною адміністрацією Запорізької області 06.08.2002 року, заповів позивачу, а відповідно його сину - [PERSON], [INFO], місце народження: с. Веселе Веселівського району. Копія заповіту додається до позовної заяви. Іншими спадкоємцями батька позивача є [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка є його донькою та рідною сестрою позивача, а також - [PERSON], який є його сином та рідним братом позивача. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно довідки виданої Веселівською селищною радою від 20.07.2017 року № 02-01- 17/2132 на момент смерті батько позивача був зареєстрований з [PERSON], його донькою та [PERSON], його сином. Отже вони є такими, що прийняли спадщину після смерті батька. Постановою державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.07.2017 року позивачу було відмовлено в оформлені спадщини після померлого 23 грудня 2012 року його батька [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 9,39 гектари, яка розташована на території Запорізької області, Веселівського району, Веселівської селищної ради у звязку з тим, що позивач у встановлений законом строк для прийняття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, у звязку із наступним: Земельною ділянкою, яку заповів позивачу його батько, позивач користувався з моменту смерті батька та користується по цей час. Що підтверджуються квитанціями про сплату податку за вказану земельну ділянку. Оскільки позивач не має юридичної освіти, то вважав, що за наявності заповіту не має потреби звертатися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини на протязі 6-ти місяців з дня смерті батька. На цей час інші спадкоємці, а саме брат позивача та сестра позивача не отримували свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, пояснює, що бажає прийняти спадщину, після померлого батька, оскільки пропустив строк визначений законом для прийняття спадщини з поважної причини. Просить суд надати йому додатковий строк для подачі заяви для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] у залі судових засідань пояснила, що проти позовних вимог не заперечує, просить позов задовольнити, наміру приймати спадщину після померлого батька не має. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та позовну заяву [PERSON] - задовольнити. Вислухавши позивача, відповідача, прийнявши до уваги заяву відповідача та вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне: 23 грудня 2012 року в смт. Веселе, Веселівського району Запорізької області, помер батько позивача - [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 251562 від 28.12.2012 року та зроблено актовий запис № 158. У відповідності до положень ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) в день смерті батька відкрилася спадщина на все майно та права, які належали йому. Позивач є рідним сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія VІІ-УР № 0810540 відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON]. 14 грудня 2011 року батько позивача склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] в якому зробив таке заповітне розпорядження: належну йому земельну ділянку 9,39 га., що розташована на території Веселівської селищної ради Веселівського району, яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на землю, серія ІІІ-ЗП № 053502, виданого Веселівською районною державною адміністрацією Запорізької області 06.08.2002 року, заповів позивачу, а відповідно його сину - [PERSON], [INFO], місце народження: с. Веселе Веселівського району. Копія заповіту додається до позовної заяви. Іншими спадкоємцями батька позивача є [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка є його донькою та рідною сестрою позивача, а також - [PERSON], який є його сином та рідним братом позивача. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно довідки виданої Веселівською селищною радою від 20.07.2017 року № 02-01- 17/2132 на момент смерті батько позивача був зареєстрований з [PERSON], його донькою та [PERSON], його сином. Отже вони є такими, що прийняли спадщину після смерті батька. Постановою державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.07.2017 року позивачу було відмовлено в оформлені спадщини після померлого 23 грудня 2012 року його батька [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 9,39 гектари, яка розташована на території Запорізької області, Веселівського району, Веселівської селищної ради у звязку з тим, що позивач у встановлений законом строк для прийняття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини. Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, у звязку із наступним: Земельною ділянкою, яку заповів позивачу його батько, позивач користувався з моменту смерті батька та користується по цей час. Що підтверджуються квитанціями про сплату податку за вказану земельну ділянку. Оскільки позивач не має юридичної освіти, то вважав, що за наявності заповіту не має потреби звертатися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини на протязі 6-ти місяців з дня смерті батька. На цей час інші спадкоємці, а саме брат позивача та сестра позивача не отримували свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України. При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Виходячи, з вище зазначеного, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, так як останній не має юридичної освіти, та вважаючи, що прийняв спадщину, користувався земельною ділянкою. Тому, виходячи з вище викладеного, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повому обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved