Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

В позові [PERSON] зазначає, що перебуваючи у шлюбу з відповідачем [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що з відповідачем більше двох років проживають окремо, на даний час нею подана заява про розірвання шлюбу, син проживає з нею і перебуває на її утримані і відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], вимоги підтримала і позивач пояснила, що позивач сплачує на утримання сина 1000,0 грн. в місяць, однак це менша сума від передбаченої законом встановлена у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, тому просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак його представник за довіреністю адвокат [PERSON] вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки [PERSON] добровільно сплачує на утримання сина аліменти регулярно, кожен місяць, а 14.06.2018 року ним, за місцем роботи, а саме начальнику Вінницького митниці державної фіскальної служби України, була подана заява про відрахування від заробітної плати аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/4 його заробітної плати до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статтей 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що в свідоцтві серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], в графі «батько» записаний [PERSON]. Згідно довідки Летичівської селищної ради № 401 від 16.04.2018 року [PERSON], [INFO], знаходиться на утримані [PERSON]. Із довідки про доходи виданої Вінницькою митницею ДФС вбачається, що [PERSON] працює з 20.05.2015 року головним державним інспектором та отримує заробітну плату, яка за період з грудня 2012 року по травень 2018 року складає 66107,33 грн.. Із квитанцій «Укрпошти» вбачається, що дійсно [PERSON] переказував аліменти [PERSON] з січня 2017 року по липень 2017 року регулярно кожен місяць в розмірі по 1000,00 грн., 04.09.2017 року, 21.10.2017 року, 04.12.2017 року, 23.02.2018 року по 1000,00 грн., та 06.04.2018 року - 2500 грн., 16.05.2018 року - 2000 грн. що свідчить про утримання дитини, але в меншому розмірі ніж 1/4 частки від доходу відповідача, як того просить позивач, і ця вимога не є порушенням закону. Тому, з метою захисту прав дитини на необхідний, достатній та гармонійний розвитком, враховуючи вимоги ст. 181 ч. 3 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи, що відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], судові витрати, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсуються за рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст. 75-84, 79, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved