Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного Товариства [PERSON] Банку «Правекс Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого: 29.08.2008 року [PERSON] (надалі Відповідачі, Позичальник) уклав з АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК» (надалі - [PERSON], Позивач) Кредитний договір № 2791-005Ф (надалі - Кредитний договір, Договір). Відповідно до умов Кредитного договору Кредитор зобовязався надати Позичальнику на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, кредит в розмірі 100 000,00( сто тисяч ) гривень на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов'язувався прийняти, використати цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах і строки, визначені цим Договором. Відповідно до пункту п. 2.1. Кредитного договору, видача кредиту здійснюєш шляхом видачі коштів із каси Банку. Згідно п. 1.2. Кредитного договору кредит надається строком з «29» серпня 2008 р. до «29» серпня 2018 р. зі сплатою 20,99 ( двадцять цілих девяносто дев'ять сотих відсотків річних.) За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитними договорами в повному обсязі не погашена. Умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, Позичальник зобовязаний сплачувати проценти Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, відсотки за користування кредитом, підлягають сплаті щомісячно ( за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п. 1.2. Якщо цей день є неробочим, то платежі повинні бути здійснені не пізніше наступного робочого дня. При повному погашені кредитної заборгованості, відсотків користування кредитними коштами нараховуються та оплачуються також і за пенею від вказаного неробочого до наступного робочого дня. . Відсотки нараховуються Банком протягом терміну користування кредитом відповідно до п.1.2 даного Договору. Рік умовно прийнятий 360 дням. Згідно п. 9.1. Кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами, Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2. Кредитного договору, що діяла в прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідач допустив порушення своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 30.01.2017 року за Позичальником обліковується заборгованість в сумі 118 681, 05 (сто вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят одна грн. 05 коп.) гривень яка складається з: суми кредиту - 48 257, 00 грн.; суми вадсотків - 31 153,38 грн.; суми пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 39 270,67 грн. Отже, у звязку з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, кошти у розмірі 118 681, 05 (сто вісімнадцять тисяч шістсот вісімдесят одна грн.. 05 коп.) гривень підлягаютьстягненню з Позичальника у примусовому порядку. З метою забезпечення виконання зобовязання за вищевказаним Кредитним договором, 29. 08.2008 року [PERSON] (надалі також Відповідач уклала з ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (надалі - [PERSON]) Договір поруки № 2791-Л (надалі - Договір поруки). В забезпечення виконання зобовязання був укладений договір № 2791-005/Ф від 29 08.2008 року. Відповідно до умов Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов основного зобов'язання всім належним йому майном та грошовими коштами. Згідно зі ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, виконуючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, [PERSON] (Відповідач-2) та [PERSON] (Відповідач-І) є солідарними боржниками по відношенню до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК». Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно статей 610, 611 та 612 ЦК України, Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання і неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статей 623 та 625 ЦК України, Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки Статтею 1054 ЦК України, визначено, що за кредитним договором Кредитор або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним поговором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено ним параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким чином, зважаючи на невиконання Відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованості по кредиту; процентів, нараховані Кредитором за користування кредитом; комісії: штрафні санкції та інші можливі платежі. Представник позивача у судове засідання не зявився. У позовні заяві вказав, що у разі неявки у судове засідання відповідача, ПАТ КБ «Правекс банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просить суд застосувати строк позовної давності та залишити позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс банк» без задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. Представник відповідача [PERSON] судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог, просить суд застосувати строк позовної давності та пояснює наступне: Так, дійсно, 29.08.2008р. між АКБ «Правекс-банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2791-005/08ф, згідно якого банк надав позичальнику 100000,00грн. з 29.08.2008р. по 29.08.2018р. зі сплатою 20.99 відсотків річних. Повернення кредитних коштів здійснюється позичальником згідно графіку визначеного п.4.1. Кредитного договору, до 10 числа кожного місяця. Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань по Договору, позивач 04 квітні 2017р. звернувся до суду з відповідним позовом. * Згідно п.7.1.6 Кредитного договору, у разі виникнення подій, вказаних в п.п. 4.3, 9.4, 9.7 Договору, Банк має право стягнути заборгованість у повному обсязі за рахунок переданого в заставу майна або звернути стягнення на грошові кошти та майно, що належить Позичальнику. Згідно п.4.3. Кредитного договору, шляхом підписання даного Договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у Позичальника прострочення по сплаті відсотків за користування кредитом та/або по погашенню чергової частини кредиту, згідно графіку погашення кредиту, строк користування кредитом, зазначений у п.1.2. даного Договору, припиняється достроково на 11-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості, відповідач зробив останній платіж 03.02.2014р. Відповідно до положень Цивільного кодексу України: Згідно ст. 253 ЦК України, визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність, тривалістю у три роки. ч.2 ст.258 ЦК України - до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. ст. 260 ЦК України - позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. ст. 266 ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо); ст. 267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що необхідно застосувати строк позовної давності та залишити позовні вимоги позивача без задоволення, виходячи з наступного: сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При вирішенні питання щодо початку перебігу позовної давності у спірних правовідносинах необхідне виходить з наступного: Відповідно до ст. 261 ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання; Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється з дня настання строку виконання основного зобов'язання, яким є строк виконання зобов'язання у повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, прострочення по сплаті чергової частини кредиту, згідно графіку погашення, строк користування кредитом, зазначений у п.1.2. даного Договору, припинився достроково на 11-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення, тобто до 11.03.2014р. Оскільки свої зобов'язання по сплаті встановлених платежів відповідач не став виконувати з 10.03.2014р., банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України і пункту 4.3. кредитного договору, змінив строк користування кредитом, тобто змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, право звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у позивача виникло з 11.03.2014 р., як кінцевого строку виконання умов кредитного договору і протягом трьох років, до 11.03.2017р.Ця дата є початком перебігу позовної давності, тобто строку, у межах якого [PERSON] мав право звернутись з позовом до суду за захистом свого порушеного цивільного права у судовому порядку. З наведеного вбачається, що позивач звернувшись 04.04.2017р. до суду з позовом, звернувся поза межами трирічного строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України для захисту Банком свого порушеного права, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Отже, аналізуючи умови Договору та зміст зазначених правових норм, дійшов до висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічна правова позиція також відображена у Постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.11.2016 №759/11503/14-ц, враховуючи вказане, суд вважає правомірним відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Правекс Банк» щодо стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за Кредитним Договором № 2791-005/08ф від 29.08.2008 року у звязку із пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed