Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав в якому вказував, що він та відповідачка є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Проте [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо дитини, а саме: не підтримує звязків з малолітньою, не піклується про стан здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально [PERSON] не утримує. На профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до доньки відповідачка не реагує. В зв'язку з цим місце мешкання малолітньої визначено з батьком (позивачем), донька мешкає з останнім та знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо його малолітньої доньки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] свої вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважаючи їх обґрунтованими. При цьому пояснила, що відповідачка протягом тривалого часу та без наявності поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а вжиті щодо неї заходи з метою зміни відношення до дитини позитивних результатів не принесли. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника третьої особи [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на його вихованні та повному матеріальному утриманні. [PERSON] є дієздатною та працездатною особою, проте офіційно не працює, власного житла не має, за місцем мешкання характеризується негативно. Разом з тим, як вбачається з пояснень позивача [PERSON], представника третьої особи [PERSON], письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 8-14), відповідачка протягом тривалого часу (з серпня 2014 року) ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків відносно дитини, а саме не підтримує звязків з малолітньою, не піклується про стан здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально [PERSON] не утримує. На профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до доньки відповідачка не реагує. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують поважність причин невиконання відповідачкою батьківських обовязків в минулому та докази, що свідчать про її бажання виконувати ці обовязки в майбутньому. Враховуючи вік [PERSON], суд вважав неможливим заслуховування її особистої думки щодо позову в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обовязками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналогічно статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. За встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування від 26 серпня 2015 року, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, оскільки це буде відповідати інтересам останньої. Оскільки на час розгляду справи [PERSON] мешкає разом з батьком, то відповідно до ч. 3 ст. 167 СК України дитина підлягає залишенню у нього. Також в силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved