Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

В провадженні Чорнобаївського районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , державного реєстратора по реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Бабенко Ліни Володимирівни, Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на спадкову земельну ділянку, витребування її з чужого незаконного володіння. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 травня 2021 року позов задоволено повністю. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що судом при ухвалені рішення не вирішено питання щодо стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, а саме витрати на правничу допомогу та судовий збір. Позивач зазначила, що подати заяву у п`ятиденний строк вона не мала можливості, оскільки перебувала на самоізоляції за станом здоров`я та не мала змоги зустрітися з своїм представником для отримання рахунку за надані послуги правничої допомоги, а також підписання акта виконаних робіт, а тому позивач звернулася до суду з відповідною заявою в якій також просила поновити строк на подачу такої заяви. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив заяву задовольнити з підстав викладених в ній. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення, зазначив, що дії інших відповідачів були неправомірними. Відповідачі державний реєстратор по реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Бабенко Л.В., Виконавчий комітет Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про відправку електронного листа. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення та вирішити питання про судові витрати, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що в рішенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 травня 2021 року не вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір. Заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат з доказами понесених витрат на правничу допомогу позивачем подано 24.05.2021 року, з пропуском процесуального строку. Як на підставу пропуску встановленого законом строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та доказів понесених судових витрат позивач посилається на те, що вона перебувала на самоізоляції за станом здоров`я та була позбавлена можливості у зустрічі зі своїм представником для отримання рахунку за надані послуги правничої допомоги, а також підписання акта виконаних робіт, який є невід`ємною частиною обґрунтованості оплати послуг адвоката. Згідно п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Зважаючи на положення вказаних вище норм, а також викладені обставини, з метою забезпечення дії принципу верховенства права суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку на подання позивачем до суду заяви про ухвалення додаткового рішення та доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а отже такий строк підлягає поновленню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До позову додавалася заява про попередній розрахунок суми судових витрат позивача на судовий збір та професійну правничу допомогу в розмірі 11734,51 грн. (а.с.27-28). Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем надано суду докази витрат, а саме копія договору про надання правничої допомоги № 030/2020 від 16 червня 2020 року укладеного між адвокатом Міщенко С.В. та позивачем [PERSON] , акт надання та оплату послуг правничої (правової) допомоги від 18 травня 2021 року, в якому зазначено розрахунок: 1000 грн за 1 годину роботи адвоката, а саме підготовка процесуальних документів 0,5 год.= 500 грн; підготовка до звернення з позовною заявою 3 год. = 3000 грн; підготовка та подання позовної заяви 4 год. = 4000 грн.; участь у судових засіданнях 2год.30 хв. = 2500грн., тобто узгоджений сторонами гонорар адвоката складає 10000 грн.; квитанція від 18 травня 2021 року про сплату гонорару в розмірі 10000 грн.; квитанція про сплату судового збору у сумі 1734,51 грн. Суд встановлює, що дані витрати відповідають вимогам, встановленим ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вимогам ст.ст.29, 30 Правил адвокатської етики, затверджених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України від 17.11.2012, а також, ст.ст. 627, 632, 901, 903 ЦК України. Тому, беручи до увагу вищевикладене, а також категорію даної справи, її складність, судом встановлено, що розмір судових витрат пов`язаних з розглядом справи, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та судового збору, понесені позивачем, складають 11734,51 грн. З урахуванням викладених вище обставин, суд вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved