Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області знаходиться цивільна справу за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про поділ майна в натурі між співвласниками. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області 08 січня 2014 року заявлені по справі позовні вимоги було задоволено повністю. 15 січня 2014 року на адресу Рівненського міського суду звернулись позивачі із заявою про винесення додаткового рішення по даній цивільній справі відповідно до положень статті 220 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивачів вказану заяву підтримав повністю, надав пояснення по суті заяви. Вказав, що рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2014 року вважає законним та обґрунтованим. Зазначив, що ухвалюючи вказане вище рішення, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність зміни розміру ідеальних часток співвласників у зв'язку з відхиленням при виділі (поділі) від розміру ідеальних часток, належних співвласникам, що відповідає положенням ст.ст..181, 183, 358, 364, 370, 379, 382 ЦК України, про що суд зазначив в мотивувальній частині вказаного рішення (сторінки 3 та 4). Однак в резолютивній частині рішення від 08 січня 2014 року суд не зазначив змінених розмірів часток спірної квартири, що виділяються сторонам, зокрема, що розмір І-ї частини у праві приватної власності на квартиру, яка виділяється сторонам по справі становить 61/100 частки спірної квартири, а розмір ІІ-ї частки - 39/100 частки спірної квартири. Разом з тим, представник позивачів вказав, що в мотивувальній частині вказаного вище рішення (сторінка 5) суд першої інстанції, пославшись на положення ч.2 ст.364 та ч.3 ст.370 ЦК України прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку з виділом нам - позивачам по справі належної частки в натурі, було припинено право спільної часткової власності на спірну квартиру між нами з однієї сторони та відповідачем по справі з іншої, про що також не зазначено в резолютивній частині даного рішення. З огляду на все зазначене просив, відповідно до положень п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України ухвалити додаткове рішення та внести відповідні доповнення в цій частині до рішення від 08 січня 2014 року. Представник відповідача та відповідач заперечив задоволення заяви позивачів, посилаючись на те, що вимоги позивачів не ґрунтуються на перерахованих ч.2 ст. 220 ЦПК України підставах ухвалення додаткового рішення, позовні вимоги в повному обсязі вирішені судовим рішенням, фактично іде мова про винесення рішення по самостійних вимогах. Просить відмовити в задоволенні заяви. Дослідивши рішення суду по цивільній справі від 08 січня 2014 року, матеріали цивільної справи в цій частині, пояснення в судовому засіданні до ухвалення рішення та додаткові пояснення з приводу заяви про винесення додаткового рішення, суд прийшов до наступних висновків. Вбачається із прохальної частини позовної заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], що позивачами ставилось питання про поділ квартири між співвласниками із виділенням сторонам визначених часток цієї квартири. Відповідно ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив майна, яке підлягає передачі. Рішенням від 08 січня 2014 року було вирішено: Ш Виділити у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] в натурі частину квартири [ADDRESS] з відхиленням від ідеальних часток в складі приміщень, відповідно до варіанту розподілу за висновком судової інженерно-технічної експертизи експерта ППФ «Експерт-Рівне» №30419/1-С від 17.10.2013 року /рис.№1 в додатках/, а саме: коридор «І» /9,8 кв.м./, кладову « 2» /3,0 кв.м./, жилу кімнату « 3» /15,8 кв.м./, кухню « 6» /10,4 кв.м./, санвузол « 7» /3,3 кв.м./, що становить частку загальною вартістю 142 347 грн.. Ш Частину квартири [ADDRESS] в складі приміщень, відповідно до варіанту розподілу за висновком судової інженерно-технічної експертизи експерта ППФ «Експерт-Рівне» №30419/1-С від 17.10.2013 року /рис.№1 в додатках/, а саме: жилу кімнату « 5» /12,3 кв.м./ та жилу кімнату « 4» /14,7 кв.м./ залишити у власність [PERSON], що становить частку загальною вартістю 91 009 грн., зі стягненням з нього грошової компенсації, у зв'язку з відхиленням від ідеальних часток в майні, в розмірі /91 009-58 339/ 32 670 грн. на користь позивачів. В мотивувальній частині рішення від 08 січня 2014 року (сторінки 3) зазначено, що виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.181, 183, 358, 364, 370, 379, 382 ЦК України, суд прийшов до висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій/сумісній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін можу бути виділено відокремлену частину квартири із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ (поділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Разом з тим, в мотивувальній частині рішення від 08 січня 2014 року (сторінки 4) суд зазначив, що при відхиленні від ідеальних часток, розмір часток у праві власності на квартиру, які виділяються сторонам по справі було змінено, а саме розмір І-ї частини становить 61/100 частки спірної квартири, розмір ІІ-ї частки - 39/100 частки спірної квартири. Однак, в резолютивній частині рішення від 08 січня 2014 року суд, посилаючись на висновок судово-інженерно-технічної експертизи експерта ППФ «Експерт-Рівне» №30419/1-С від 17.10.2013 року, не зазначив змінених розмірів часток спірної квартири, які зазначені у варіанті розподілу цього висновку, що виділяються сторонам. В мотивувальній частині вказаного вище рішення (сторінка 5) суд першої інстанції, пославшись на положення ч.2 ст.364 та ч.3 ст.370 ЦК України прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку з виділом нам - позивачам по справі належної частки в натурі, було припинено право спільної часткової власності на спірну квартиру між нами з однієї сторони та відповідачем по справі з іншої, про що також не зазначено в резолютивній частині даного рішення. Вказані обставини є підставою для задоволення вимоги заяви в частині доповнення абзаци 2, 3 резолютивної частини рішення положенням, щодо визначених судом часток квартири, що виділяються. Таким чином, суд першої інстанції фактично вирішивши питання про право сторін на виділ належної їм частки в натурі, вказавши які конкретно приміщення підлягають виділенню та яка їх вартість, не зазначив змінених розмірів часток спірної квартири, що виділяються сторонам, а також не вказав про припинення права спільної часткової власності сторін на спірку квартиру, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви позивачів по справі про винесення додаткового рішення, наявності підстав для її задоволення та доповнення пункту 2, 3 резолютивної частини рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2014 року словосполученнями щодо визначених судом часток квартири, які виділяються сторонам, а саме: «…що становить 61/100 частку даної квартири» та «…що становить 39/100 частки даної квартири» відповідно, а також доповнення резолютивної частини вказаного рішення абзацом про припинення права спільної часткової власності сторін на спірку квартиру. З огляду на зазначене та

Outcome: approved