Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В позовній заяві позивачка просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 10.10.2010р.н., і дочку [PERSON], 12.03.2013р.н., з нею за адресою м. Бровари, вул. Незалежності, 11/178., згідно уточнених позовних вимог - в орендованій нею квартирі м. Бровари, вул. Незалежності, 5\\26, та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1\\2 частки доходів відповідача. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач є батьком дітей, діти на протязі двох останніх років, з грудня 2015року, проживають з нею, батько проживає окремо, не надає допомоги на утримання дітей. Обґрунтовуючи розмір аліментів, послалась на те, що менша дитина страждає на аутизм, тому потребує спеціального догляду, відвідування спеціального дитячого закладу, підвищеної уваги і витрат; її доходів не вистачає на утримання двох дітей, а відповідач є працездатним, інших дітей та утриманців не має, і може виплачувати аліменти у розмірі половини його доходів. Також пояснила, що протягом останніх років відповідач перебуває у декретній відпустці саме по догляду за даною дитиною, і отримував (до квітня 2017р.) соцвиплати на цю дитину - інваліда. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти визначення місця проживання дітей з позивачкою, не оспорює того факту, що діти в дійсності проживають з позивачкою, і що він проживає окремо. Заперечує проти визначення місця проживання дітей за конкретно вказаною позивачкою адресою. Позов про стягнення аліментів визнав частково, згоден виплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки на двох дітей. При цьому послався на те, що до декретної відпустки його зарплата становила 3500грн., що він проживає з іншою жінкою, у якої є неповнолітня дитина, крім того, він має двох батьків пенсіонерів, пенсія яких становить приблизно 2000-25000грн. у батька і 4000грн. у матері, які потребують допомоги; повинен сплачувати комунальні послуги за будинок, в якому живе і який є власністю його матері, тому він не може виплачувати аліменти у розмірі 1/2 частки своїх доходів, що поставить його у скрутне майнове становище. Вважає, що стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 було б справедливим. Крім того, послався на те, що отриманими грошима на дитину інваліда він оплачував дитсадок. З свідоцтв про народження встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 10.10.2010р.н., і дочку [PERSON], 12.03.2013р.н. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2016р. розірвано шлюб між сторонами. Згідно медичного висновку [PERSON] [PERSON] страждає на захворювання «дитячий аутизм». Згідно висновку Броварського ВП від 10.08.2017р. 25.07.2017р. [PERSON] у приміщенні Броварської міської ради залишив дітей самих. З заяв позивачки до Управління соціального захисту населення - вона просила припинити виплати на дитину інваліда її чоловікові [PERSON] у звязку з тим, що він проживає окремо, а діти проживають з нею. Згідно акту обстеження житлових умов від 20.03.2017р. і довідки ЖЕК-1 від 24.03.2017р. [PERSON] разом з дітьми сином [PERSON] і дочкою [PERSON] проживає за адресою [INFO]., без реєстрації. Згідно довідки про склад сімї КП БТІ від 11.08.2017р.,за адресою м. Бровари, вул. Центральної Ради (Карбишева) 13/1, прописані [PERSON] співвласник, [PERSON] чоловік співвласника, [PERSON], син, [PERSON] (відповідач) син, [PERSON] [PERSON] онука, [PERSON] онук. Згідно рішенню Виконавчого комітету Броварської міської ради № 586 від 3.10.2017р. про надання висновку суду, і згідно Висновку Органу опіки від 3.10.2017р. № 1-18/1961, - - діти проживають разом з мамою [PERSON], у квартирі за адресою м. Бровари, вул. Незалежності, 5\\26, в орендованій квартирі, для дітей створено всі умови; [PERSON] відвідував ДНЗ «золота рибка» з 2012олку, малолітня [PERSON] відвідує центр корекції розвитку дитини «Сіалія», дитина має інвалідність, потребує індивідуальних і групових занять зі спеціалістами; за висновком органу опіки, він вважає за доцільне визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] з мамою. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст.161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З пояснень сторін, з наданих доказів, а також проаналізувавши вимоги закону, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків: Встановлено, що діти станом на день подання цього позову до суду і на даний час проживають з позивачкою. Відповідач є батьком цих дітей і проживає окремо від них. Відповідач згоден з визначенням місця проживання дітей з матірю. Згідно Висновку Органу опіки доцільним є визначити місце проживання дітей з позивачкою. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом з тим, закон не передбачає визначення місця проживання дитини за окремою адресою. За даним рішенням суд визначає лише місце проживання дітей з матірю, без зазначення конкретної адреси проживання. Суд дійшов висновку, що оскільки діти проживають з позивачкою і їх місце проживання надалі визначається з позивачкою, то є підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей на користь позивачки. Призначаючи аліменти у частці від доходу, і визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного: Посилання відповідача на те, що він проживає з іншою жінкою, що має дитину, судом до уваги не беруться, оскільки відповідач не є батьком чи усиновителем вказаної дитини, її опікуном, тощо, і ним не доведена наявність у нього певних цивільних зобовязань по відношенню до даної жінки чи її дітей. Посилання відповідача на наявність у нього двох батьків пенсіонерів, які отримують пенсію , тобто мають свої доходи, не означає того, що вказані особи є утриманцями відповідача, принаймні такого він не довів. Посилання відповідача на необхідність сплачувати комунальні послуги, так само не є тою обставиною, що має істотне значення для визначення розміру аліментів. Таким чином, відповідач є працездатним, не має інших неповнолітніх своїх дітей, інших непрацездатних утриманців, яких за законом зобовязуваний утримувати. Відповідач згоден виплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини на двох дітей, посилаючись на те, що такий розмір передбачений законом і був би справедливим. Дійсно, в ч.5 ст.182 СК України з урахуванням внесених до закону в цій частині змін, - може бути видано судовий наказ за вимогою про стягнення аліментів у розмірі: 1/4 частки доходу на одну дитину, у розмірі 1/3 частки доходів на двох дітей, і у розмірі 1/2 доходів на трьох і більше дітей. Тобто даний розмір аліментів законом визначений як безспірний. Суд враховує, що менша дитина сторін (дочка [PERSON]) страждає на дитячий аутизм, тому суд погоджується з позивачкою у тому, що дана обставина (стан здоровя дитини) має істотне значення для визначення розміру аліментів, повинна обовязково бути врахованою, і дає суду підстави стягнути з відповідача аліменти у розмірі більшому, ніж 1/3 частина доходів на двох дітей. Також при цьому суд враховує, що доходи відповідача ( з його слів близько 3500грн. на місяць) не є такими, стягнення з яких аліментів у вказаному ним розмірі було б достатнім для утримання двох дітей. Посилання відповідача, що у разі стягнення з нього половини доходу він буде поставлений у скрутне матеріальне становище, судом до уваги не беруться, враховуючи працездатність відповідача і наявну у нього можливість працювати і мати доходи. Крім того, вказаний ним розмір зарплати у 3500грн. ним не доведений, і на думку суду дані відомості є застарілими, враховуючи, що такі відомості відповідач мав до виходу у декретну відпустку. Наявність декретної відпустки не означає для відповідача відсутність можливості працювати і мати доходи, оскільки дитина проживає не з ним, а з матірю. При наведених вище обставинах суд вважає можливим стягнути аліменти на двох дітей у розмірі 2/5 часток доходу (40%), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аліменти підлягають стягненню з дня подання позову до суду, тобто з 12.04.2017р. Позивачка не надала доказів на підтвердження несення нею витрат на сплату судового збору, тому відсутні підстави для відшкодування даного виду судових витрат на її користь. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, то згідно ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у визначеному законом «Про судовий збір» розмірі, 640 грн.

Outcome: partial