Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позивач [PERSON], що проживає [ADDRESS] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON], який зареєстрований [ADDRESS] якій просить розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 20.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського РУЮ у м. Львові про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 370. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.09.2003 року між сторонами був зареєстрований шлюб. За час подружнього життя спільних дітей не має. Зазначає, що шлюб є другим як для позивача так і для відповідача. Сімейне життя не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали. Зазначає, що через неадекватну поведінку була змушена не одноразово звертатися до поліції. З 2013 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що неодноразово пропонувала відповідачу до ВДРАЦС із заявою про розірвання шлюбу, проте він з невідомих причин відмовлявся. Спільного майна не набули. Вважає, що примирення та збереження сім'ї є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище шлюбне «[PERSON]». Просить шлюб розірвати та судові витрати покласти на відповідача. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін до суду подано не було не подано. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 06.12.2018 року (а.с.11-12); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.12.2018 року підготовче засідання відкладено на 10.01.2019 року, у зв'язку з неявкою відповідача (а.с.21); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.01.2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 12.02.2019 року (а.с.27-28). В судове засідання 12.02.2019 року: позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце повідомлялася належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції (а.с.29). Підтвердження про вручення рекомендованого поштового повідомлення до суду не надійшло. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести заочний розгляд справи (а.с.24-25); відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримане 25.01.2019 року (а.с.30). Причини неявки суду не відомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одружилися 20.09.2003 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського РУЮ у м. Львові в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 370 (а.с.3). Від подружнього життя дітей немає. Майна за час шлюбу не набули. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.02.2019 року призначено заочний розгляд справи. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи, що відповідно до поданої позивачем заяви, щодо не заперечення проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім'ї стали протилежні погляди на життя. Сім'ї так і не утворилось. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. За час перебування у шлюбі сім'ї так і не утворилось, шлюб існує лише формально. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об'єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір у розмірі 704,80 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved