Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні\~вимоги обґрунтовує\~тим,\~що 30 грудня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 2118. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.03.2015, шлюб між сторонами розірвано. Вказує, що між нею та відповідачем було досягнуто домовленості щодо утримання сина, допомоги у розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідач раніше дотримувався цієї домовленості, проте з квітня місяця цього року повністю відмовився допомагати дитині, на дзвінки та повідомлення не відповідає, з сином не спілкується. У зв`язку з цим, позивачка звернулася до суду з проханням стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2021 та до досягнення дитиною повноліття. Також, просить стягнути з відповідача заборгованість по домовленості з квітня місяця 2021 року по теперішній час в розмірі 2000,00 грн. за кожен місяць. Позивачка зазначає, що відповідач має нормальний стан здоров`я та є працездатним. Ухвалою суду від 01.09.2021 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. Позивачка 11.11.2021 подала заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але відмовляється від своєї позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по домовленості з квітня місяця 2021 року по теперішній час в розмірі 2000,00 грн. за кожен місяць. Також вказала, що просить розгляд справи проводити без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Судові повістки направлені за адресою відповідача, за якою останній згідно з відповіддю з відділу надання адміністративних послуг апарату виконавчого комітету Деражнянської міської ради № 302 від 09.08.2021 зареєстрований і проживає, повернуті до суду з відміткою пошти про вручення. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Рівненським міським управлінням юстиції 08.04.2004, у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка заявила вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання дитини по 2000 грн., щомісячно. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.07.2021 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що позивачка при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved