overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

В серпні 2010 року до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин звернулася [PERSON] В заяві вона посилається те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельний пай в с. Шульгівка. Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але в зв'язку з тим, що ім'я її матері у свідоцтві про смерть вказано як «[PERSON]», замість «[PERSON]» вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Така помилка виникла у зв'язку з тим, що у побуті до її матері зверталися, як до «[PERSON]». Крім цього, заявник вважала, що «[PERSON]» та «[PERSON]» тотожні імена. Тому у її свідоцтві про народження, ім'я матері внесено [PERSON], а прізвище та по-батькові співпадає з її даними паспорту та свідоцтва про смерть. [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносини між нею та її матір'ю - [PERSON], померлою [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтвердила обставини викладені в заяві та просить суд задовольнити заявлені вимоги. Петриківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області надала до суду клопотання в якому зазначили, що проти позову не заперечують та просять справу розглянути без їх участі. Представник зацікавленої особи: відділу реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області надав до суду клопотання в якому просять справу розглянути без їх участі. Суд заслухавши доводи заявника, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], але постановою державного нотаріуса (а.с.9) її було відмовлено в зв'язку з тим, що із свідоцтва про смерть [PERSON] та із свідоцтва про народження [PERSON] не підтверджується факт родинних відносин між ними. Згідно довідки Шульгівської сільської ради (а.с.6) [PERSON] доглядала і поховала за власний рахунок свою матір [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а.с.8) її матір'ю вказана [PERSON]. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено встановлення судом факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені доказами дають суду вважати доведеним факт що померла [INFO] [PERSON] є матір'ю [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В серпні 2010 року ПАТ Всеукраїнський [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення на його користь суми боргу в розмірі 14081 грн. 78 коп., посилаючись на те, що 21 серпня 2007 року відповідно до кредитного договору № 2102-035/07 [PERSON] отримала кредит в сумі 15 000 грн. строком на три роки в сумі і зобов'язалася погасити його згідно графіку щомісячно до 20 серпня 2010 року. Відповідачка [PERSON] при укладанні даного договору виступила в якості поручителя. Станом на день звернення позивача до суду відповідачка допустила заборгованість в сумі 14081 грн. 78 коп., з них по поверненню кредиту 9047 грн. 39 коп. у зв'язку з чим їй нарахована сума 2982 грн. 55 коп. несплачених відсотків, за користування кредитом та плату за пропуск платежів в сумі 2051 грн. 84 коп. комісії. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ Всеукраїнський [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 14081 грн. 78 коп., а також судові витрати по справі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, в своїй заяві просить розглянути справу в її відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 21 серпня 2007 року № 2102- 035/07 2 липня 2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір кредиту № 2102-035/07, згідно якого [PERSON] отримала від позивача кредит терміном на три роки до 21 серпня 2010 року в сумі 15000 грн. Станом на 09 серпня 2010 року відповідачка допустила заборгованість в сумі 14081 грн. 78 коп., з них по поверненню кредиту 9047 грн. 39 коп. у зв'язку з чим їй нарахована сума 2982 грн. 55 коп. несплачених відсотків, за користування кредитом та плату за пропуск платежів в сумі 2051 грн. 84 коп., а тому дану заборгованість слід стягнути з відповідачів солідарно слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 625, 1050 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В серпні 2010 року ПАТ Всеукраїнський [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення на його користь суми боргу в розмірі 6064 грн.55 коп., посилаючись на те, що 02 липня 2008 року відповідно до кредитного договору № 1002-119 [PERSON] отримала кредит в сумі 5000 грн. строком на три роки в сумі і зобов'язалася погасити його згідно графіку щомісячно до 01 липня 2011 року. Станом на день звернення позивача до суду відповідачка допустила заборгованість в сумі 6064 грн. 55 коп., з них по поверненню кредиту 4114 грн. 57 коп. у зв'язку з чим їй нарахована сума 1225 грн. 39 коп. несплачених відсотків, за користування кредитом та плату за пропуск платежів в сумі 724 грн. 59 коп. комісії. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідачки на користь ПАТ Всеукраїнський [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 6064 грн. 55 коп., а також судові витрати по справі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 02 липня 2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений договір кредиту, згідно якого [PERSON] отримала від позивача кредит терміном на три роки до 01 липня 2011 року в сумі 5000 грн. Станом на 09 серпня 2010 року відповідачка допустила заборгованість в сумі 6064 грн. 55 коп., з них по поверненню кредиту 4114 грн. 57 коп. у зв'язку з чим їй нарахована сума 1225 грн. 39 коп. несплачених відсотків, за користування кредитом та плату за пропуск платежів в сумі 724 грн. 59 коп., а тому дану заборгованість з неї слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 625, 1050 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В серпні 2010 року позивачі звернулися з позовом до Рідківської сільської ради Новоселицького району про визнання права власності на спадкове майно, яке розташоване в с. Рідківці Новоселицького району по вул. Гагаріна № 17, до складу якого входить: житловий будинок літ. «А», літня кухня літ. «Б», сараї літ.»В», літ.»Г», літ «Д», вбиральня літ. «Е», колодязь № 1, огорожа № 2-4, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке вони як спадкоємців першої черги за законом своєчасно прийняли. Просили визнати за ними право власності на дане спадкове майно в розмірі по 1\\3 частки кожному. Рішенням Новоселицького районного суду від 1 вересня 2010 року визнано за [PERSON] право власності на 1\\3 частку даного домоволодіння. Незважаючи на те, що позивачі [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні давали пояснення, позов підтримали, судом помилково не ухвалено рішення про визнання за ними право власності на спадкове майно . Відповідно до ст..220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої - небудь вимоги з приводу якої сторони подавали докази і довали пояснення , не ухвалено рішення. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В серпні 2010 року позивач - Хмельницька філія ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення на його користь суми боргу в розмірі 27416 грн.48 коп., посилаючись на те, що 26 лютого 2007 року відповідно до кредитного договору № 73 [PERSON] отримала на два роки кредит в сумі 9900 грн., і зобов'язалася погасити його згідно графіку щомісячно до 24 лютого 2009 року. Відповідач [PERSON] при укладенні даного договору виступив як поручитель і зобов»язувався відповідати за виконання позивальником умов сплати суми кредиту. Станом на 23 липня 2010 року [PERSON] допустила заборгованість по поверненню кредиту в сумі 9488 грн. , у зв'язку з чим їй нарахована суму заборгованості за відсотками 7395 грн. 57 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 6008 грн. 20 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків 2619 грн. 08 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом - 1337 грн. 81 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками - 567 грн. 82 коп. В судове засідання представник позивача та відповідачі в судове засідання не з»явились з невідомих причин, хоча про день і час розгляду справи були належним чином сповіщені, тому суд ухвалив рішення про розгляд справи в відсутності сторін за матеріалами, наявними в у справі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 26 лютого 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір кредиту, згідно якого відповідачка отримала від позивача кредит терміном на 24 місяця до 24 лютого 2009 року в сумі 9900 грн. Станом на 23 липня 2010 року [PERSON] допустила заборгованість по поверненню кредиту в сумі 9488 грн.,у зв'язку з чим їй нарахована суму заборгованості за відсотками 7395 грн. 57 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 6008 грн. 20 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків 2619 грн. 08 коп., розмір інфляційних витрат за кредитом - 1337 грн. 81 коп., розмір інфляційних витрат за відсотками - 567 грн. 82 коп. Всього сума боргу становить 27416 грн.48 коп. і її слід стягнути з відповідачів солідарно, оскільки відповідач [PERSON] при укладенні даного договору кредиту виступив як поручитель позичальника [PERSON] На підставі ст. ст. 625, 1050 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В серпні 2012 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] (дошлюбне прізвище Поташнікова) [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 січня 1995 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану (актовий запис №22). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Через органи РАЦС відповідач розривати шлюб відмовляється. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 28 січня 1995 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Поташнікова) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 22) від 28.01.1995 року. Однак, спільне сімейне життя сторін не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Майнових спорів у подружжя немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В серпні 2012 року Доротюк (дошлюбне прізвище Панасюк) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 жовтня 2009 року Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №90). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 31 жовтня 2009 року Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 90) від 31.10.2009 року. Також, в шлюбі вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого в свідоцтві про народження записані позивачка та відповідач. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження. Однак, спільне сімейне життя сторін не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Майнових спорів у подружжя немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

В серпні 2012 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом. Заочним рішенням від 03 жовтня 2012 року позовні вимоги було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь КС Аккорд 21260 грн. 18 коп. Заочне рішення в даній справі було скасовано, в зв'язку з тим, що відповідач не отримав вчасно рішення суду, був позбавлений можливості оспорювати штрафні санкції. В судове засідання надійшла заява представника позивача про підтримання позовних вимог, розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник про час слухання справи повідомлялись, причини неявки невідомі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір кредиту від 01.08.2007 р., строк повернення кредиту зазначений в заяві позичальника - 01.09.2008 року, сума кредиту 6500 грн., як вбачається з тексту договору № Мик6343/3 він діє до повного його виконання сторонами. Договором також передбачено нарахування пені в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно розрахунку заборгованості за договором станом на день подання позову заборгованість позичальника складає 21260 гривень 18 коп. та складається з : залишок кредиту 5124 грн. 73 коп., залишок процентів 4683,76 грн., нараховані штрафні санкції 4924 грн. 73 коп. Інфляційна складова на 3% річних 6526 грн. 96 коп. Як вбачається з письмових пояснень відповідача він не згодний з розрахунком боргу за кредитом, про що надав копії квитанцій про сплату боргу, від представника позивача надійшла заява про те, що суми перераховані відповідачем згідно квитанцій вже враховані в розрахунку боргу. При підрахунку виплат зазначених відповідачем вбачається їх врахування позивачем в розрахунку боргу, нарахована пеня за договором не перевищує тіла кредиту. Розходження в розрахунках боргу між сторонами обумовлене врахуванням сплачених за договором платежів, так як згідно п. 3.6. договору при виплаті заборгованості перед позичальником в першу чергу виплачується пеня, тільки після того всі нараховані відсотки, а при відсутності заборгованості по відсоткам і пені погашається сума по кредиту. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В серпні 2013 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просить розірвати шлюб з відповідачем. На його обґрунтування зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 16.09.1995 року. Сімейні відносини припинились, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо - червня 2013 р. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони мають протилежні погляди на шлюб і сім»ю, різні погляди на життя, тому при вирішенні будь яких питань постійно виникали сварки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Заперечує проти розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 р., про що свідчить актовий запис № 924, Кіровського райвідділу реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Прийняті судом заходи щодо примирення сторін, позитивних наслідків не мали, позивач наполягає на розірванні шлюбу, в зв'язку з чим суд дійшов висновку, що надання в подальшому строку на примирення подружжя неможливе, оскільки позивач не бажає обговорювати питання примирення з відповідачем. Розриваючи шлюб, суд виходив з наступного. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у позивача немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивача у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і тривалий час сторони проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просить задоволити позов. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим і за час, що надавався судом для примирення відносини не змінилися. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В серпні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, просив визнати дійсним укладений 24 грудня 1998 року договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що свої зобов'язання за договором сторони виконали в повному обсязі. Також в обґрунтування вимог позивач посилався на відмову нотаріуса посвідчити спірний договір через невідповідність його вимогам закону. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач, згідно наданих пояснень, позов визнає в повному обсязі. В той же час, в поясненнях зазначає, що відповідно до статуту, що діяв на момент укладання договору, згода загальних зборів на його укладання або затвердження його радою підприємства не вимагалось. Причини неявки у судове засідання третьої особи не відомі. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 грудня 1998 року на біржі нерухомості «Эдвайс-Консульт» між АТ «Спеціалізована фірма «МІСФА» та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за 5484 грн. 00 коп. Раніше спірна квартира належала відповідачу на підставі реєстраційного посвідчення від 22.12.1998 року, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради народних депутатів № 754 від 28.11.1997 року, зареєстрованого МБТІ 22.12.1998 року, реєстраційний № 25. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену квартиру покупцям, а покупець передав продавцю обумовлену договором суму. В подальшому сторони ухилились від її нотаріального посвідчення. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України, судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved