Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Гопчицької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачки мотивують тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщину у виді земельної ділянки площею 2,3601 га, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Позивачки [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк прийняли спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки постійно до дня смерті проживали разом з батьком. Позивачка [PERSON] у встановлений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала, однак позивачками [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцями, що прийняли спадщину, надано згоду на успадкування майна [PERSON] . Однак, при їхньому зверненні до нотаріальної контори, у видачі на їхнє ім`я свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №126714. Також нотаріусом їм було повідомлено, що окрім них з заявою про прийняття спадщини звернулася їхня сестра [PERSON] , якій у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлених з тих самих підстав. Ухвалою суду від 19.04.2019 позовна заява залишена без руху, а позивачкам визначено десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків. На виконання ухвали суду 19.04.2019 недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.05.2019 було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У зв`язку зі припиненням повноважень судді Марченко Л. В., яка була головуючою у справі, ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області Бойка А. В. від 05.03.2020 справа була прийнята у його провадження та призначена до підготовчого судового засідання на 07.04.2020. 07.04.2020 за клопотанням представника третьої особи [PERSON] адвоката Любарського СМ. підготовче судове засідання було відкладено на 11.06.2020. Ухвалою суду від 11.06.2020 підготовче провадження у справі було закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання позивачки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області в судове засідання не з`явився також, надіслав заяву у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Справу просив розглянути у його відсутності. Третя особа [PERSON] та її представник адвокат Скалецький О. О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. Третя особа [PERSON] вказала, що заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк до нотаріальної контори подала лише вона, а тому її сестри не мають право на спадщину батька. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Згідно із ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 17), був власником земельної ділянки площею 2,3601 га, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 19). Позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] є рідними дочками [PERSON] (а. с. 8-16, 63-64). Відповідно до довідок Гопчицької сільської ради № № 96, 97 від 06.02.2019, №74 від 29.01.2019 та виписки з погосподарської книги Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області за 2016-2020 роки, на час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом із ним були зареєстровані та проживали його дочки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 21-24). Як вбачається з спадкової справи №286/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , 31.08.2018 третя особа [PERSON] та 21.01.2019 позивачі [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька (а. с. 60, 68, 72) та згодом звернулися з заявами про видачу на їхнє ім`я свідоцтв про прийняття спадщини (а. с. 62, зворотній бік а. с. 76, а. с. 77). Однак постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 24.01.2019 [PERSON] та постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.05.2019 [PERSON] та [PERSON] у видачі на їхнє ім`я свідоцтв про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а. с. 66, 78). Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Аналіз вищезазначених норм Закону дає підстави для висновку, що обов`язок подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шести місяців з часу її відкриття виникає лише у спадкоємця, який на час смерті спадкодавця з ним постійно не проживав. Однак позивачі [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем проживали, а тому, не зважаючи на те, що заяви про прийняття спадщини ними були подані до нотаріальної контори 21.01.2019 після закінчення шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , вони є такими, що прийняли спадщину. Згідно зі ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно був власником земельної ділянки площею 2,3601 га, цільове призначення якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області; позивачі [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину, однак не можуть оформити свої спадкові права в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів, то позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на зазначену вище земельну ділянку, по ј частці кожного, слід задовольнити. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, з огляду на таке. Так, як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Однак в матеріалах спадкової справи письмова згода спадкоємців, які прийняли спадщину, на прийняття спадщини [PERSON] відсутня. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial