Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка дружина його сина, хоча і зареєстрована за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає вже тривалий час, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивачка зазначала, що реєстрація відповідачки у квартирі не дає їй та її синові можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Згідно заяви, позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, просила про розгляд справи без її участі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно заяви, третя особа - [PERSON] позов визнав, просив про розгляд справи без його участі. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 09.12.1998 р. Згідно Довідки виданої ЖКП ММР «Зоря» за №1109 від 21.07.2016 р. в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON], третя особа, син позивача [PERSON], [PERSON] онук позивачки, та відповідачка [PERSON] Відповідно до Акту про не проживання від 22.07.2016 р. в зазначеній вище квартирі відповідачка [PERSON] з липня 2015 року не проживає. Реєстрація відповідачки за цією адресою створює перешкоди власниці та її синові у розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved