Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

В серпні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 17 квітня 2013 року позивач видав [PERSON] платіжну кредитну картку «Універсальна» та відкрив кредитну лінію. Відповідач набув можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2,5%. У випадку\~неналежного виконання\~цих грошових\~зобовязань [PERSON]\~зобовязався сплачувати\~проценти за\~користування кредитом\~в збільшеному\~розмірі 3,75%,\~а також\~сплатити пеню\~та штраф\~в розмірі\~500\~гривень та\~5%\~від суми\~заборгованості.Відповідач неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 244 гривень 97 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 7014 гривень 43 копійок, пеня в розмірі 3100 гривень та штраф в розмірі 1017 гривень 97 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 11377 гривень 37 копійки. [PERSON] відмовляється добровільно сплатити ці грошові кошти. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 11377 гривень 37 копійок. Представник позивача не зявився у судове засідання. При подачі позовної заяви до суду він приєднав клопотання (а.с.39), в якому підтримує позов та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи в його відсутності. [PERSON] не зявився у судове засідання також. Він неодноразово завчасно повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується конвертами, в яких йому надсилались судові повістки (а.с. 44, 47, 50). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що по-зов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 17 квітня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» видав відповідачу платіжну кредитну картку «Універсальна». Ця обставина підтверджується копією анкети-заяви (а.с.6). З копії довідки про умови кредитування (а.с.7-8) та копії витягу з умов та правил на-дання банківських послуг (а.с.9-32) вбачається, що позивач відкрив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію. Відповідач набув можливість знімати ці грошові кошти та розраховуватись ними. Він зобовязався повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені ним грошові кошти протягом 55 днів з дня здійснення кожної трансакції та що-місячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2,5%. У випадку не-належного виконання цих грошових зобовязань [PERSON] зобовязався додатково сплатити пеню та штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути банку або іншій фінансовій установі кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, вста-новлених кредитним договором. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен сплатити неустойку (штраф, пеню). З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.5), вбачається, що [PERSON] неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. Однак він неналежним чином виконував кредитний договір. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 244 гривень 97 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 7014 гривень 43 копійок та штрафу в розмірі 1017 гривень 97 копійок (500 + 517,97). Відповідно до абз.2 ч.1 ст.3607 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як розяснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовт-ня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.5), вбачається, що у звязку з невиконанням кредитного договору у відповідача виникла пеня в розмірі 3100 гривень. Однак за це ж порушення до [PERSON] вже застосований штраф. Ця обставина свідчить про те, що підстави для включення пені в розмір боргу за кредитним договором відсутні. Таким чином, загальний розмір боргу за кредитним договором склав 8277 гривень 37 копійок (244,97 + 7014,43 + 1017,97). Відповідач ухиляється від добровільної сплати цих грошових коштів. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 8277 гривень 37 копійок. Крім того, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішен-ня, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропор-ційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 1378 гри-вень. Це підтверджується платіжним дорученням №PROM3BEWЕ0 від 3 серпня 2016 року (а.с.2). Предявлений позов задоволений на 72,75% (8277,37 : 11377,37 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1002 гривень 50 копійок (1378 : 100% х 72,75%).

Outcome: partial