Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська в\~м.\~Дніпрі перебуває\~цивільна справа\~за позовом\~ [PERSON] до\~Кабінету Міністрів\~України,\~Акціонерного товариства\~«Комерційний банк\~«ПриватБанк»,\~треті особи\~ Всеукраїнська\~професійна спілка\~працівників акціонерного\~товариства комерційного\~банку «ПриватБанк», Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання порушеного трудового права та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просить суд визнати порушеним його право на участь в управлінні підприємством через ухилення Кабінету Міністрів України та Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» від проведення колективних переговорів та через відсутність в АТ «КБ «ПриватБанк» колективного договору. Позивач обіймає посаду Керівника Департаменту розробки і супроводу продуктів ГО, є Головою Дніпропетровської обласної організації Всеукраїнської Професійної Спілки Працівників Акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк». Окрім зазначеного, позивач визначений як один із учасників колективних переговорів по укладенню колективного договору з боку трудового колективу ПриватБанку. 23.01.2020 відповідно до положення статті 10 Закону України «Про колективні договори і угоди» Всеукраїнська Професійна Спілка Працівників Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», членом якої є [PERSON] , звернулася до Кабінету Міністрів України, як власника АТ «КБ «ПриватБанк» та безпосередньо до АТ «КБ «ПриватБанк» , як представника роботодавця, про початок переговорів з питань укладення колективного договору. Профспілка запропонувала Кабінету Міністрів України здійснити повноваження власника АТ «КБ «ПриватБанк» та у встановлений законодавством України термін визначити склад представників власника для ведення колективних переговорів та розпочати колективні переговори зі спільним представницьким органом профспілкових організацій співробітників ПриватБанку. Враховуючи те, що ані Кабінет Міністрів України, ані жоден з його представників, ані адміністрація АТ «КБ «ПриватБанк» не вчинили будь-яких дій щодо початку переговорів, позивач звернувся за захистом своїх прав з відповідним позовом до суду, адже, на думку позивача, відсутність в АТ «КБ «ПриватБанк» колективного договору порушує право останнього на реалізацію його трудових прав відповідно до ст. 2 КЗпП України - право на участь в управлінні підприємством. Представник Кабінету Міністрів України надав суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що Кабінет Міністрів України виконує функції вищого органу АТ «КБ «ПриватБанк» відповідно до п.8 Статуту. Пунктами 78, 79, 80 Статуту передбачено, що Вищий орган може вирішувати питання діяльності Банку в межах своєї виключної компетенції. Вищий орган не бере участі в поточному управлінні Банком. З урахуванням вказаного укладення колективних догуворів, угод та вплив на правління АТ «КБ «ПриватБанк», щодо проведення переговорів як початкового етапу такого укладення, виходить за межі виключної компетенції Кабінету Міністрів України. Представник АТ\~«КБ «ПриватБанк»\~надав суду\~відзив на\~позовну заяву,\~в якій\~просив відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог\~з огляду\~на те,\~що у\~ Всеукраїнської\~професійної спілки\~працівників акціонерного\~товариства комерційного\~банку «ПриватБанк», Первинної профспілкової\~організації співробітників\~Акціонерного товариства\~Комерційного банку\~«ПриватБанк» відсутнє\~право виступати\~самостійною та\~повноважною стороною\~колективних переговорів\~у банку\~та,\~потенційно,\~стороною колективного\~договору,\~що свідчить\~про порушення\~вимог репрезентативності,\~визначених в\~Законі України\~«Про соціальний\~діалог».\~АТ «КБ\~«ПриватБанк» вчинялися\~дії,\~спрямовані на\~початок переговорного\~процесу з\~укладання колективного\~договору.\~Банк дійшов\~висновку про\~необхідність з`ясувати\~наміри інших\~первинних профспілкових\~організацій із\~прийняття участі\~у колективних\~переговорах.\~Відповідач вважає,\~що \~Всеукраїнська професійна\~спілка працівників\~акціонерного товариства\~комерційного банку\~«ПриватБанк», Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» допускають зловживання своїми правами, намагаючись вирішувати колективні інтереси працівників банку без погодження з 31 іншою організацією профспілок, що діють у банку. Також зазначив, що відсутнє правове обґрунтування наявності порушеного права позивача, з огляду на те, що останній не перебуває у трудових відносинах з АТ «КБ «ПриватБанк». Представник третьої особи Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» у своїй заяві підтримав позовні вимоги та просив їх задовільнити у повному обсязі. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позові вимог, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Представник Кабінету Міністрів України в судовому засіданні підтримав наданий відзив та просив відмовити у задоволені позовних вимог. Представник АТ «КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні підтримав наданий відзив та просив відмовити у задоволені позовних вимог. Представник Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» підтримала позовні вимоги та просила позов задовільнити в повному обсязі. Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи\~доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України від 15 вересня 1999 року № 1045-ХІУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки, (стаття 2, частини перша, друга статті 246 КЗпП України). Права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами (стаття 244 КЗпП України). За змістом статей 1,2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами зародом їх професійної (трудової) діяльності (навчання). Первинна організація профспілки добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі. Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки. Статтею 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації. Відповідно до ст. 6 Європейської Соціальної Хартії від 03 травня 1996 року (переглянутої), яку було ратифіковано відповідно до Закону України № 137-V від 14.09.2006, усі працівники мають право на укладання колективних договорів. Приписами статті 10 КЗпП України та статті 1 Закону України від 1 липня 1993 року №3356- XII «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір укладається з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до ст.3 Закону України « Про колективні договори і угоди» колективний договір укладають роботодавець, з однієї сторони і один або кілька профспілкових органів, а у разі відсутності таких органів представники працівників, обрані уповноваженим трудовим колективом. Загальний перелік питань, шо підлягають врегулюванню у колективному договорі, визначено ст.7 Закону України «Про колективні договори і угоди». У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості, нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати тс інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг: участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків; заборона дискримінації. Відповідно до статті 3 Закону України «Про колективні договори і угоди» колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» право на ведення переговорів і укладення колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог. Відповідно до статті 3 Закону України «Про соціальний діалог в Україні» соціальний діалог здійснюється на принципах законності та верховенства права; репрезентативності і правоможності сторін та їх представників; незалежності та рівноправності сторін; конструктивності та взаємодії; добровільності та прийняття реальних зобов`язань; взаємної поваги та пошуку компромісних рішень; обов`язковості розгляду пропозицій сторін; пріоритету узгоджувальних процедур; відкритості та гласності; обов`язковості дотримання досягнутих домовленостей; відповідальності за виконання прийнятих зобов`язань. Згідно частини 5 Закону України «Про соціальний діалог в Україні» загальними критеріями репрезентативності для суб`єктів профспілкової сторони та сторони роботодавців є: легалізація (реєстрація) зазначених організацій (об`єднань) та їх статус; для профспілок, їх організацій та об`єднань - загальна чисельність їх членів, для організацій роботодавців та їх об`єднань - загальна чисельність працівників, які працюють на підприємствах - членах відповідних організацій роботодавців; галузева та територіальна розгалуженість. Встановлено, що Всеукраїнська Професійна Спілка Працівників АТ КБ «ПриватБанк» та Первинна профспілкова організація співробітників головного офісу АТ КБ «Приватбанк» домовилися про створення спільного представницького органу профспілок співробітників Приватбанку з метою проведення колективних переговорів щодо укладення колективного договору, про що 05.07.2019 уклали відповідну угоду, як це перебачено ст. 4 Закону України «Про колективні договори і угоди». Листом від 09.07.2019 (вих.980-13Б) Профспілка повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про створення спільного представницького органу для ведення переговорів, укладення колективного договору та запропонував створити Робочу комісію. В свою чергу АТ КБ «ПриватБанк» у відповідь на зазначений лист повідомив про готовність розпочати переговори. 10.12.2019 (вих. 10/12-01) Профспілка направила на адресу АТ КБ «ПриватБанк» пропозиції щодо порядку ведення переговорів та умов колективного договору у додатках №1 та №2. 16.12.2019 ( вих. 20.1.0.0.0/7-247697) АТ КБ «ПриватБанк» повідомив Профспілку, що для забезпечення ефективності та законності процедури ведення колективних переговорів до моменту переходу до активної стадії таких переговорів Банк повинен вжити певних організаційних заходів. 17.01.2020 на підставі ст. 4 Закону України «Про колективні договори і угоди» до складу спільного представницького органу для ведення переговорів приєдналась ще одна первинна профспілкова організація, яка заявила про намір у участі в колективних переговорах Первинна професійна спілка трудового колективу АТ КБ «ПриватБанк». 23.01.2020 відповідно до положення статті 10 Закону України «Про колективні договори і угоди» Всеукраїнська Професійна Спілка Працівників Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», уповноважена на вчинення дій від імені спільного представницького органу профспілок, членом якої є [PERSON] , звернулася до Кабінету Міністрів України, як власника АТ «КБ «ПриватБанк» та роботодавця, та безпосередньо до АТ «КБ «ПриватБанк» , як представника роботодавця, про початок переговорів з питань укладення колективного договору. В порушення вимог статті 10 Закону України «Про колективні договори і угоди» Кабінет Міністрів України та АТ КБ «ПриватБанк» протягом семи днів не вчинили жодної дії, яка передбачені законом як складові колективних переговорів. Сторона роботодавця не створила органу соціального діалогу на локальному рівні двосторонню робочу комісію, не визначила представників для включення до складу комісії, не оформила протоколу про порядок ведення переговорів, не надала проект колективного договору, тощо. Посилання представника Кабінету Міністрів України та те, що Кабінет Міністрів України виконує функції вищого органу АТ «КБ «ПриватБанк» відповідно до п.8 Статуту та вищий орган не бере участі в поточному управлінні Банком та не може вирішувати питання, пов`язані з укладанням колективного договору, суд оцінює критично, оскільки фактично Кабінет Міністрів України виконує функції власника та роботодавця АТ «КБ «ПриватБанк» Суд не приймає до уваги посилання представника АТ КБ «ПриватБанк» та те, що банк вважав за необхідне приділити належну увагу дотримання принципам соціального діалогу, пересвідчитися у належному представництві та врахуванні інтересів усіх працівників Банку при розробці проекту такого колективного договору та ведені переговорів, що призвело до переривання переговорів, оскільки до повноважень банку не належить перевірка вказаних вище обставин, та банк не вжив жодного заходу, передбаченого ст.10 Закону України «Про колективні договори і угоди», які б свідчили про початок колективних перегорів. Щодо права [PERSON] на звернення із позовом суд вважає, що позивач будучи учасником Профспілки, яка спільно з Первинною профспілковою організацією співробітників головного офісу АТ «КБ «ПриватБанк» домовилися про створення спільного представницького органу профспілок співробітників ПриватБанку з метою проведення колективних переговорів щодо укладення колективного договору, зазначає в позовній заяві про бездіяльність відповідачів щодо проведення процедури переговорів та підписання колективного договору. Крім того, відповідно до тексту угоди від 05.07.2019 [PERSON] був визначений одним із представників профспілки для участі в колективних переговорах, у зв`язку із чим набув статусу учасника колективних переговорів. Також позивач має право на участь в управлінні підприємством, як профспілковий представник, в частині участі у колективних переговорах та в укладанні колективного договору. На підставі викладеного суд вважає, що наявні всі правові підстави щодо зобов`язання відповідачів розпочати колективні переговори та вчинення дій щодо укладання (оформлення) колективного договору за результатами переговорів, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому\~\~з кожного з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial