Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання п'ятьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 16 липня 2005 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З вини відповідача їхня сім'я розпалася, на даний час шлюб між ними розірвано і вони проживають окремо. Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Їй одній важко забезпечувати дітей всім необхідним, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що відповідач працездатний, не має на утриманні непрацездатних осіб, аліменти нікому не сплачує, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування. Крім того, вказала, що не заперечує проти розгляду справи без участі сторін в заочному порядку. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 27 вересня 2016 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони з 16 липня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старокостянтинівського районного суду від 10 червня 2016 року між ними розірвано. Від спільного сумісного проживання сторони мають п'ятьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 01 лютого 2006 року), сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 02 березня 2007 року), сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 07 травня 2008 року), сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 10 березня 2010 року), дочку [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 15 вересня 2011 року). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліменті», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку утримувати дітей, а тому аліменти на них підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дітей та перекладення батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дітей на позивачку, хоча зобов'язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, інших грошових зобов'язань немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей, які потребують регулярної матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved