Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

В позові [PERSON] зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Вона вирішила продати вказаний житловий будинок, однак, як з'ясувалось, все її рухоме і нерухоме майно арештоване. Позивач вказала, що на примусовому виконанні Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області (далі - Відділ) перебувало виконавче провадженні, згідно вимоги № Ф-У 751 від 01.04.2011 УПФУ у Василівському районі Запорізької області. З метою забезпечення виконання вимог стягувача, державними виконавцями було накладено арешт на майно боржника, а записи про обтяження були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Позивачем було виконано всі вимоги згідно виконавчих проваджень ще у 2012 році. Звернувшись до Відділу з даного приводу, позивач отримала відповідь, що на примусовому виконанні виконавчих проваджень не значиться. [PERSON] вказала, що після завершення примусового виконання рішення суду, державний виконавець повинен закрити виконавче провадження, звільнити майно з-під арешту, про що виноситься постанова та направляється у відповідні державні органи на виконання. Оскільки на сьогоднішній день у Відділі, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, відомостей ї журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження та журналів обліку виконавчих проваджень, будь-які виконавчі документи відносно позивача на виконання до відділу не надходили, позивач просить суд звільнити все своє рухоме та нерухоме майно з-під арешту в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про відсутність заперечень на позов. Представник третьої особи - Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив,про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Кириченко В.В. 27.12.2005, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради від 17 січня 2006 року № витягу 9584511 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 жовтня 2018 року, № витягу 140805697 (а.с.8, 9, 10). Відповідно до повідомлення Василівського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області №4718/11 від 25 жовтня 2018 року, сума заборгованості за вимогою №751-У від 04 лютого 2011 року на суму 864,24 грн. про сплату боргу [PERSON] сплачена боржником в повному обсязі 12 січня 2012 року (а.с.14). Характеристика житлового будинку за адресою: [ADDRESS] підтверджується технічним паспортом складеним станом на 03 березня 2017 року РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» (а.с.15-19). Згідно повідомлення Василівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 30 жовтня 2018 року №24317/9, надати інформацію, щодо надходження виконавчого документу у період з 2011-2014 року не є можливим, оскільки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274/5 від 25 грудня 2008 року Міністерством юстиції України, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів завершених виконавчих проваджень становить три роки, після чого вони підлягають знищенню (п.9.9). На виконанні відділу ДВС згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі провадження, у яких боржником виступає [PERSON] та по яким, щодо належного їй на праві власності майна, накладено арешт, на момент надання інформації, відсутні (а.с.20). Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час на виконанні Василівського районного відділу ДВС ГУТУЮ в Запорізькій області відсутнє виконавче провадження відносно позивача [PERSON], а отже, перестали існувати підстави для арешту майна позивача, враховуючи конституційний принцип непорушності права власності особи, фактичне визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що права позивача існуванням арешту на належне їй на праві власності майно порушені, а тому підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з вищевказаного рухомого майна.

Outcome: approved