Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] навчався в [PERSON] внутрішніх справ за державним замовленням за напрямком «Правознавство» в період з 01.09.2006 року по 19.06.2010 року. Відповідно до Договору, укладеного між сторонами, [PERSON] зобов'язався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а, у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. Після закінчення навчання відповідача було направлено для проходження служби до ГУ МВС України в м. Києві. Водночас, Наказом від 21.03.2011 року [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням, тобто до спливу трирічного строку з моменту призначення на посаду. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача понесені фактичні витрати за період навчання останнього, зокрема 9 215,07 грн. грошового забезпечення особи, 9 225,90 грн. витрат на продовольче забезпечення, 5 925,33 грн. витрат на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, 1 571,73 грн. витрат на речове забезпечення, а всього 25 938,03 грн.. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до законодавства. За таких обставин, враховуючи заяву представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 903 ч.1 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом достовірно встановлено, що Наказом №70 від 22.07.2006 року Київського національного університету внутрішніх справ «Про зарахування на навчання на 1 курс навчально-наукового інституту підготовки слідчих і криміналістів набору 2006 року» [PERSON] зараховано на навчання навчально-наукового інституту підготовки слідчих та криміналістів, з 01.09.2006 року. 29.11.2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, який 27.08.2010 року реорганізовано в [PERSON] внутрішніх справ, та [PERSON] було укладено Договір про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ №ХМ-168. Відповідно до п. 2.3.5 Договору №ХМ-168 [PERSON] взяв на себе зобов'язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до п. 2.3.6 Договору №ХМ-168 передбачено, що у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до завершення встановленого трирічного терміну, перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Наказом від 18.06.2010 року №464 Київського національного університету внутрішніх справ «Про черговий випуск курсантів навчально-наукового інституту підготовки слідчих і криміналістів у 2010 році» [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом. Як вбачається з Наказу №153о/с від 21.03.2011 року Головного управління МВС в м. Києві, [PERSON] звільнено з посади дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції 3-го територіального відділу міліції Голосіївського районного управління, з 23 березня 2011 року, за власним бажанням. Таким чином, встановлено, що [PERSON] звільнився з органів внутрішніх справ до завершення трирічного терміну з моменту направлення на роботу, за власним бажанням, тобто порушив умови укладеного між ним та Київським національним університетом внутрішніх справ договору. Вказане, відповідно до положень п. 2.3.6 Договору №ХМ-168, є підставою для стягнення з особи фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до п. 4.1 Договору №ХМ-168 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням, а також оплатою комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв. Як вбачається з долучених до позовної заяви розрахунків, розмір грошового забезпечення, що підлягає стягненню, становить 9 215,07 грн., розмір відшкодування витрат на продовольче забезпечення становить 9 225,90 грн., розмір витрат на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв становить 5 925,33 грн., розмір витрат на речове забезпечення становить 1 571,73 грн., а всього 25 938,03 грн.. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, та враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явися та заперечень щодо позову не надав, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 283,00 грн..

Outcome: approved