Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя посилаючись на те, що з 16 жовтня 1982 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по 25 червня 2004 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку. За час перебування у шлюбі вони придбали за спільні кошти 12/25 частин житлового будинку по[ADDRESS] та побудували літню кухню, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0943 га, яка була приватизована на ім»я [PERSON] Крім того, побудували будинок в [ADDRESS], процент готовності якого становить 74%, який розташований на земельній ділянці площею 0,12га, яка приватизована теж на ім»я колишнього чоловіка [PERSON] Вважає вказане майно спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу між ними. В процесі судового розгляду позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги і в березні 2014 року після проведення судової будівельно-технічної експертизи просила суд стягнути з [PERSON] на її користь половину вартості будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку в сумі 85 464,60 гривень. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що споруди будувалися не за спільні кошти подружжя, а за кошти його матері і брата, земельна ділянка площею 0,12 га по [ADDRESS] теж не являється спільним майном, а тому вказане нерухоме майно не підлягає поділу між подружжям. [PERSON] звернулась до суду з позовом посилаючись на те,що вона разом з бувшим чоловіком [PERSON] Та сином [PERSON] Домовились про створення спільної сумісної власності і придбали 12/25 частин будинку по [ADDRESS], з яких вона сплатила 5 000 крб, чоловік-4000 крб., родина сина коштів ніяких не вносила, проте будинок було оформлено на його ім»я, а тому просила суд згідно уточнених позовних вимог (а.с.154 т.1) -визнати за нею ? частину будинку від 12/25 по [ADDRESS], ? літньої недобудованої літньої кухні з погрібом в ній та ? частину земельної ділянки за цією адресою. Позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом (а.с.129т.4) до до виконкому Веприцької сільської ради, [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно і просив суд визнати за ним право власності на садовий будинок по [ADDRESS], оскільки сам він за власні кошти після смерті батька його добудував, а його брат та колишня дружина фінансової допомоги не надавали. В судовому засіданні всі позивачі підтримали заявлені та уточнені позовні вимоги по первісному і зустрічним позовам. Позивачка [PERSON] від позовних вимог щодо скасування рішення сільської ради та державного акту на землю площею 0,12 га на ім»я [PERSON] відмовилась. Представник Веприцької сільської ради в судовому засіданні поклала вирішення даного спору на розсуд суду і зазначила, що точно пам»ятає, що з заявою про наділ земельної ділянки площею 0,12 га по [ADDRESS] звертався саме [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, пояснення експерта, вивчивши та дослідивши всі у сукупності матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.10.1982 року по 25.06.2004 року. Від шлюбу мають повнолітню дочку. 20.09.1988 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 12/25 частин житлового будинку по [ADDRESS]. Оскільки частина будинку по [ADDRESS] була придбана [PERSON] під час перебування у шлюбі, а кошти, які надавались батьками [PERSON] та [PERSON] на придбання цієї частини будинку і прибудову суд оцінює як матеріальну допомогу подружжю, то вказана частина будинку, прибудова та земельна ділянка, яка оформлена на ім»я [PERSON] є спільним майном подружжя та підлягає поділу між ними. Відповідно до роз»яснень викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.60,69 СК України, ч.368 ЦК України), відповідно до ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати незалежно від того, на ім»я кого з подружжя вони були придбані, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Щодо позовних вимог про поділ майна, яке знаходиться в [ADDRESS] слід зазначити наступне. На а.с.136 в т.3 матеріалів цивільної справи міститься копія протоколу №1 від 18 лютого 1991 року засідання членів колгоспу в с.Веприк, в якому зазначено: слухали заяву [PERSON] про наділення земельної ділянки площею 0,12 га для забудови житлового будинку по [ADDRESS] та вирішено надати -[PERSON] 0.12 га землі для забудови житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно довідки з архівного відділу №58 від 23.08.2007 року, вбачається, що саме гр.[PERSON] звертався із заявою до колгоспу ім.22 З»їзду КПРС с.Веприк про виділення йому земельної ділянки площею 0,12га для забудови жилого будинку по [ADDRESS] з посиланням на вищезазначений протокол. Пізніше, з незрозумілих підстав, виконавчий комітет Веприцької сільської ради 16 квітня 1991 року прийняв рішення про погодження будівництва садового будинку гр.[PERSON] та дозволив будівництво а.с.134 т.3) і послався на той самий протокол зборів колгоспників, до якого звертався з заявою не [PERSON], а саме [PERSON]. Дану обставину суд оцінює критично, і вважає, що працівниками сільської ради була допущена технічна помилка в зв»язку зі співзвучністю імен та по-батькові [PERSON] та [PERSON]. В т.2 на а.с. 59 міститься рішення виконавчого комітету Веприцької сільської ради від 16 квітня 1991 року про погодження будівництва садового будинку [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні голова Веприцької сільської ради, дозвіл на забудову надавався [PERSON], оскільки саме він 18 лютого 1991 року подавав заяву до колгоспу про наділення йому землі площею 0,12 по [ADDRESS], він також є власником цієї земельної ділянки відповідно до державного акту, який він отримав в 2002 році, хоча погодження на будівництво 16.04.1991 року надавалось на ім»я [PERSON], а будівництво здійснював, як їй відомо, саме-[PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть -[PERSON] помер [INFO]. На а.с.9 т.3 міститься акт державної прийомки в експлуатацію садового домоволодіння гр.[PERSON] від 04 травня 2006 року, в якому зазначено, що будівництво розпочато в червні 1991 року (за чотири місяці до його смерті), а закінчено в травні 2006 року, при чому акт був складений і підписаний в присутності забудовника-[PERSON] (якого вже 15 років, як не було вживих). В матеріалах справи також є досить велика кількість квітанції на ім»я [PERSON] на придбання будівельних матеріалів саме в період будівництва з 1991-2006 рр.. що відбувалось в період шлюбу до 2004 року. На а .с. 89,90 т.2 є копії страхових свідоцтв про страхування об»єктів нерухомості, а саме будинку в [ADDRESS], де страховиком зазначено саме [PERSON] Суд, даючи оцінку вищевикладеним фактам і обставинам в сукупності вважає, що все ж таки особою, яка зверталась і була зацікавлена в отриманні дозволу на забудову був -[PERSON] і саме він був особою, яка займалась будівництвом. В т.1 на а.с. 164 міститься відповідь на запит суду від державного нотаріуса, в якій нотаріус зазначає, що нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті [PERSON] 01 квітня 1992 року згідно заяви [PERSON] та про відмову на його користь [PERSON] свідоцтва про право на спадщину нотаріальною конторою на ім»я [PERSON] не видавалось. Отже, [PERSON] був забудовником дачного будинку, і отримав це право не як спадкоємець після смерті батька, оскільки відсутнє свідоцтво при право на спадщину, а як особа, яка потребувала надання йому земельної ділянки для будівництва (тому він і звернувся до колгоспу з відповідною заявою). До речі, позивачкою надано копію довідки про те, що [PERSON] не є членом садового товариства заводу «Червоний жовтень», на якому він працював, датована 11 квітня 1991 року та надавалась для пред»явлення в райархітектуру. Дана довідка, на думку суду, теж підтверджує факт пошуку можливості отримання земельної ділянки [PERSON] для будівництва. До речі, рішення виконкому Веприцької сільради про погодження будівництва садового будинку [PERSON] було датовано 16 квітня 1991року. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що рішення Веприцької сільської ради від 16 квітня 1991 року «Про надання дозволу на будівництво садового будинку по [ADDRESS] [PERSON]» підлягає скасуванню. Як пояснили свідки в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]-розпочали будівництво [PERSON] і [PERSON] в 1991 році весною. Допомагали здійснювати будівництво всі знайомі та родичі, всі знали, що хазяїном будівництва був [PERSON], в основному він розплачувався за матеріали та допоміжні роботи. Ключі від будинку (дачі [PERSON] і [PERSON]) були лише в них, і влітку сестра і поруга з дітьми приїздили та допомагали по будівництву, разом і відпочивали. Свідок Тарадай суду пояснив, що будував хату у Веприку разом з [PERSON], за роботу, один раз платив дід [PERSON], брат [PERSON]-[PERSON] давав скло на вікна, хазяїном на будівництві був [PERSON]. В кінці 1991 року на першому поверсі будинку вже можна було жити. Свідок [PERSON] пояснив, що перебуває з [PERSON] у родинних стосунках, будинок у с.Веприк будували колективно, покійний дід [PERSON] просив [PERSON], щоб той привіз кирпич на будівництво. Хто будував після смерті [PERSON] він не знає. На вихідні і влітку приїздив [PERSON] з [PERSON], допомагали будувати. Станом на день розгляду справи будинок по [ADDRESS] має процент готовності 74%, інвентаризація в 1993 році проведена на ім»я [PERSON], право власності не зареєстровано взагалі. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, (обладнання), які були використані в процесі цього будівництва. Згідно висновку екпертизи № 60/63-13 від 30.12.2013 року вартість садового будинку по [ADDRESS] з врахуванням будівельних матеріалів, які були використані при будівництві становить 170 929,20 гривень. Позивачка [PERSON] вважає, що вона має право при поділі сумісного будинку на ? частину цієї вартості, що становить -85 464,60 гривень. Суд, зважаючи на вимоги ч.3 ст.331 ЦК України, вважає, що поділу підлягає саме вартість будівельних матеріалів, а не вартість садового будинку, об»єки не прийнято в експлуатацію, тому він не є об»єктом права власності. [PERSON], є власником будівельних матеріалів, що були використані для будівництва, а враховуючи, що будівництво відбувалось в період шлюбу, то стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає ? частина вартості саме будівельних матеріалів використаних в процесі цього будівництва і становить - 36 828 гривень (73 655,91:2), згідно висновку експертизи. Відповідно до квітанції про сплату вартості експертизи та комісії за послуги банку позивачко сплочено 10 706 гривень. Половина цієї суми підлягає стягненню з відповідача [PERSON] з урахуванням ст.88 ЦПК України. Враховуючи, що [PERSON] відмовилась від частини позовних вимог, то суд вважає за необхідне провадження в частині позовних вимог [PERSON] щодо скасування рішення ІІ сесії ХХІУ скликання Веприцької сільської ради від 14.06.2002 року та скасування державного акту на правоприватної власності на землю площею 0,12 га розташовану в [ADDRESS], виданий на ім»я [PERSON] -закрити. Щодо позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частину будинку і витребування майна з чужого незаконного володіння. Судом встановлено, що посилання [PERSON] на той факт, що земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,12 га в с.Веприк була нею успадкована від матері, є безпідставними оскільки нею не надано суду жодного доказу на підтвердження цих показів. Також суд критично сприймає покази [PERSON] відносно звезення її чоловіком [PERSON] в квітні місяці 1991 року будівельних матеріалів та той факт, що саме він розпочав будівництво, отримавши дозвіл та будував будинок, оскільки від початку будівництва до його смерті пройшло приблизно п»ять місяців і враховуючи наявність в нього двох синів, один з яких [PERSON] працював на заводі і мав можливість і сили розпочати будівництво, звозити матеріали, шукати фізичну силу і допомогу від знайомих, родичів і друзів, оскільки як відомо в 90 роках спеціальні будівельні бригади на такого роду будівництво в селах не запрошувались, а будували колективно, допомагали родичі та друзі. [PERSON] підтвердила в судовому засіданні, що будинок по [ADDRESS] купувався в період перебування її сина у шлюбі з [PERSON] Той факт, що вона з чоловіком давали кошти на придбання цього будинку і тому вона має право на частку, суд оцінює як надання подружжю матеріальної допомоги, а тому її вимоги щодо цього майна не підлягають задоволенню. Щодо позову [PERSON] до виконкому Веприцької сільської ради, [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно, то суд, враховуючи положення ст. 553 УРСР (в редакції 1963р., який діяв на момент смерті [PERSON]), де зазначено, що спадкоємець в праві відмовитися від спадщини взагалі чи на користь будь-кого з інших спадкоємців протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, вважає, що неможливо визнати право власності на садовий будинок по [ADDRESS] за [PERSON], оскільки [PERSON] відмовився від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь брата [PERSON], крім того, даний будинок не прийнятий в експлуатацію, а тому не може розглядатись як об»єкт права власності. Тому, саме з цих підстав, суд вважає, необхідно відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Outcome: partial