Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON]\~до [PERSON],із\~залученням до\~участі у\~справі в\~якості третьої\~особи яка\~не заявляє\~самостійних вимог\~щодо предмета\~спору на\~боці відповідача\~-\~Виконавчого органу\~з питань\~реєстрації місця\~проживання фізичних\~осіб Нововодолазької\~селищної ради\~Нововодолазького району\~Харківської області «Про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням\~та зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~відсутньої особи»(вхідний № 2088/17 від 12.09.2017 року), на обґрунтування якого зазначено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 вересня 2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності квартира (по ? частині), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області. 19 січня 2017 року померла співвласниця вищевказаної квартири [PERSON] та після її смерті у позивачів виникла необхідність в отриманні довідки про склад сімї, з метою оформлення спадщини. 30 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до виконавчого органу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області з заявою про отримання довідки. 30 березня 2017 року виконавчий орган з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області надав довідку про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, в якій зазначено, що за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області зареєстровані: [PERSON], її син [PERSON], [PERSON], а також громадянин [PERSON], [INFO], який не проживав у квартирі на протязі останніх 10 років та не повідомляв позивачів про причини своєї відсутності у вказаному житловому приміщені. Тому позивач просив визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області, відповідача [PERSON] та зобовязати виконавчий орган з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області зняти його з реєстраційного обліку за зазначеною адресою (а. с. 3 - 7). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. В подальшому у судове засідання не зявився, надавши заяви, зареєстровану під вхідним № 1534/18-вх від 05.04.2018 року про закінчення розгляду справи у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 50). Представник позивача [PERSON] [PERSON], що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності (бланк серії НМА № 505242) у судовому засіданні позовні вимоги також підтримала у повному обсязі, в подальшому до суду не зявилась, надала суду заяву, № 1534/18-вх від 05.04.2018 року про закінчення розгляду справи у його відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує (а. с. 50). Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не зявився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України (шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України), про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача виконавчого органу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області у судове засідання також не зявився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак від селищного голови надійшов лист, зареєстрований за вхідним № 387/18-вх від 25.01.2018 року, із проханням справу розглянути за їх відсутності, зазначивши, що вони не заперечують проти задоволення позову (а. с. 34). Допитана в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та дійсно відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області ніколи не проживав. Допитаний в якості свідка [PERSON] у судовому засіданні дав аналогічні пояснення. Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання сторонами особистих пояснень не має й у судовому процесі бере участь представник позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, обєктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно зясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій [PERSON] та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Крім того, згідно пункту 9 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями) справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання нею чинності. Таким чином, ця цивільна справа підлягає розгляду за правилами, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Зі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серії САВ № 382142), виданого 16.09.2008 року Відділом приватизації житлового фонду Нововодолазької селищної ради Харківської області та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.12.2008 року вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частки кожному (а. с. 9). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21098489 виданого Нововодолажським малим комунальним підприємством технічної інвентаризації 01.12.2008 року (реєстраційний номер 25603433), квартира за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частки кожному (а. с. 10). Відповідно до технічного паспорту, складеного 07.11.2007 року Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації, квартира за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частки кожному (а. с. 11 - 12). Як убачається зі Свідоцтва про смерть (серії І-ВЛ № 570234), виданого Нововодолазьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 19.01.2017 року, [PERSON] померла 14.01.2017 року у віці 59 років у селищі міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області, про що 19.01.2017 року складено відповідний актовий запис № 14 (а. с. 13). Згідно Довідки від 30.03.2017 року, виданої виконавчим органом з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області зареєстровані: [PERSON], [INFO], її син [PERSON], [INFO], її батько [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 14). Відповідно до акту депутата округу № 22 Нововодолазької селищної ради [PERSON] від 03.04.2017 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області зареєстровані та фактично проживають: [PERSON], [INFO], її син [PERSON], [INFO] та її батько [PERSON], [INFO]. Разом з ними зареєстрований [PERSON], [INFO], який фактично не проживав на протязі останніх 10 років (а. с. 15). Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Конституції України та Житлового кодексу України. Так, з огляду на положення статті 47 Конституції України та статті 1 Житлового кодексу України кожен громадянин має право на житло. У свою чергу, положеннями частини четвертої статті 9 Житлового кодексу України закріплена гарантія кожного громадянина, відповідно до якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як убачається з положень статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку /стаття 72 Житлового кодексу України/. Згідно до розяснень, наданих Верховним Судом України у пункті 10 своєї Постанови Пленуму Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України № 2 від 12 червня 1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням /стаття 71 Житлового кодексу України/, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності /перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо/ суд може продовжити пропущений строк. На підставі частини 2 статті 405\~Цивільного кодексу\~України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно статей 319, 321 та 391\~Цивільного кодексу\~України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Таким чином, оцінюючи надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу відсутній у спірному житлі без поважної причини, а тому він втратив право користування житловим приміщенням за адресом: [ADDRESS], селище міського типу [PERSON] Водолага Нововодолазького району Харківської області. Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених ним документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved