Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~В позові йдеться про те, що 19.11.2009 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подружнє життя у сторін не склалося. Між ними постійно виникали сварки, постійно зраджувала і безпідставно на довгі періоди зникала з дому в невідому йому напрямку (більше як на місяць). Вони втратили будь яку повагу один до одного. Спільне господарство не ведеться. Збереження сім'ї є неможливим, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Враховуючи наведене\~позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення ним повноліття. Позивач на розгляд справи не зявився, однак подав в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, також зазначив, що від позовної вимоги про стягнення аліментів відмовляється, крім цього з відповідачкою добровільно домовились про місце проживання дітей [PERSON], [INFO] з батьком, [PERSON], [INFO] з матірю. Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ст.206 ЦПК України). При цьому, у підготовчому судовому засіданні відповідач подала письмову заяву, в якій зазначила, та просила розглянути справу за її відсутності, через неможливість відлучатись через велике завантаження в роботі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала проти задоволення позову не заперечила та з позивачем дійшли спільної згоди щодо місця проживання дітей. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечила, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 13 ч.1 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~По справі встановлено, що 19 листопада 2009 року виконавчим комітетом Загорської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 7. Дана обставина стверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 15 травня 2018 року серії І-ФМ № 174348. З копії свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], від 17 грудня 2010 року серії 1-ФМ №186033 та [PERSON], [INFO], від 11 червня 2014 року серії І-ФМ № 293691 вбачається, що діти сторін є неповнолітніми. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та через їх постійні сварки, в результаті чого подружжя втратило почуття любові, поваги та взаєморозуміння одне до одного. Дані обставини, викладені позивачем у позовній заяві, не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведені у позові обставини, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Відповідно до\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Крім цього, оскільки позивач подав заяву в якій відмовився від позовної вимоги про стягнення аліментів, дана заява не суперечить вимогам закону, не порушує законні права та інтереси інших осіб, а тому суд вважає що така підлягає до задоволення, відповідно до вимог до п.4 ч.1\~ст.255 ЦПК України закрити провадження у справі. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved