Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом [PERSON], [PERSON] до територіальної громади в особі Новомосковської міської ради , третя особа: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилався на те, що 23 січня 2015 року помер їх батько [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до якої крім іншого належить домоволодіння, розташоване за адресою: вул..Привокзальна, буд. 53 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області, яке він отримав у спадок після смерті своєї матері [PERSON], померлої 18 серпня 1995 року, але не оформив своїх спадкових прав. У встановлений законодавством строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися його діти позивачі у справі, та їхня мати. 23 жовтня 2015 року між ними та [PERSON] укладено договір , за яким між спадкоємцями вирішено, що зазначене домоволодіння перейде у спадщину позивачів. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за зазначене домоволодіння, у звязку з тим, що померлий [PERSON], отримавши свідоцтво про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], померлої 18 серпня 1995 року не зареєстрував права власності на домоволодіння. Тому вони вимушені звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивачі не зявилися, надавши кожний в окремості суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом. Третя особа в своїй заяві просив суд розглянути справу за його відсутності. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду, відповідно до вимог ст..ст. 169, 224 ЦПК України встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме: Судом по справі встановлено факт, що 23 січня 2015 року помер батько позивачів [PERSON], про зроблено відповідний актовий запис № 148 від 04 лютого 2015 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії спадкової справи № 16/2015, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулися: [PERSON] дружина померлого; [PERSON] дочка померлого; та [PERSON] син померлого, які на момент смерті [PERSON], разом з ним мешкали та були зареєстровані. Згідно витягу, вбачається, що [PERSON] будь-яких заповітів не складав. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачі разом з [PERSON] є спадкоємцями [PERSON]. за законом, які прийняли спадщину, шляхом своєчасного звернення з відповідною заяву до нотаріальної контори, а також у звязку з тим, що постійно мешкали із спадкодавцем до дня її смерті. 23 жовтня 2016 року між спадкоємцями [PERSON]: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріальний договір про поділ спадщини, за яким між іншого спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], будинок 53 по вул..Привокзальна в м.Новомосковськ Дніпропетровської області перейде [PERSON] та [PERSON] позивачам у справі. 28 жовтня 2015 року видане свідоцтво про право на спадщину за законом на імя позивачів на квартиру [ADDRESS]. За вих.. № 149/01-16 та 150/01-16 від 23 жовтня 2015 року приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу [PERSON] повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме на будинок 53, розташованиц по вул..Привокзальній в м.Новомосковську Днфпропетровської області, що належить померлій 18 серпня 1995 року [PERSON], спадщину якої прийняв, але не встиг оформити [PERSON], померлий 23 січня 2015 року неможливо, оскільки відсутні право встановлювальні документи. З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої 18 серпня 1995 року вбачається, що після її смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся її син [PERSON]. 24 травня 1996 року на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], померлої 18 серпня 1995 року, на грошовий вклад в Ощадбанку. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №53154026 від 12 лютого 2016 року вбачається, що на домоволодіння по вул..Привокзальна, 53 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області зареєстровані права власності, інші речові права відсутні. З відповіді КП Новомосковську МБТІ ДОР за вих..№ 50 від 09 березня 2016 року вбачається, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи станом на 01 січня 2013 року власником домоволодіння № 63 по вулюПривокзальна в м.Новомосковськ Дніпропетровської області є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01 грудня 1959 року нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори за р.№ 6533, зареєстрованого в ҐБТІ 12 грудня 1959 року за р.№ 3340-31. Відповідно до вимог ст.ст. 548-549 ЦК України, в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення права на спадкування у [PERSON] для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті його матері [PERSON], померлої 18 серпня 1995 року. Згідно ст.. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Враховуючи, що спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна у вигляді домоволодіння 53 по вул..Привокзальна в м.Новомосковськ Дніпропетровської області є позивачі, які позбавлені можливості захистити свої права спадкоємців зазначеного майна не інакше як за зверненням до суду з зазначеним позовом про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 18 серпня 1998 року, [PERSON], померлого 23 січня 2015 року, то суд приходить до переконання, що їх позовні вимоги щодо визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. А тому, частка кожного з позивачів в порядку спадкування, складає 1/2. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved