Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та малолітнього [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про виселення звернувся представник ПАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка» у якому просить суд виселити з житлового будинку за адресою м.Рівне, вул.Олега Ольжича, 18 [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] та стягнути з відповідачів понесені судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив суд провести розгляд справи за наявними матеріалами без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, права позивача у цивільному судочинстві відомі та зрозумілі, інших заяв, клопотань, відводів немає. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги позивача не визнала, вважає їх безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що її довірителькою не були порушені майнові права чи інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовою повісткою, згідно наявної в матеріалах справи заяви просила суд дану цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги не визнає повністю та просить в задоволенні позову відмовити. В судове засідання представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради не зявився. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між Акціонерним банком «Укоопспілка», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укоопспілка», як іпотекодержателем та [PERSON], як іпотекодавцем, було укладено іпотечний договір, посвідчений за реєстровим №3931 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п.1.2. цього договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння,загальною площею 0,0577 га, кадастровий номер: 5610100000:01:020:0101 цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які належать на праві власності іпотекодавцю [PERSON]Ф, та знаходяться за адресою м.Рівне, вул.О.Ольжича, 18. Як зазначено в п.1.1. іпотечного договору, він забезпечує вимогу іпотекодержателя по кредитному договору №237 від 26 листопада 2007 року, укладеному між кредитодавцем АБ «Укооспілка» та позичальником приватним підприємством фірма «Альф» за умовами якого позичальник зобовязаний до 25 листопада 2010 року повернути іпотекодержателю кредит в розмірі шістсот тисяч гривень зі сплатою 18 відсотків річних та комісією 0,01% від залишкової суми заборгованості за кожен день користування кредитними коштами в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором №237 від 26 листопада 2007 року, а також можливу неустойку у розмірі і випадках, передбачених кредитним та іпотечним договорами. Як вбачається з п.п.1.3, 1,4. іпотечного договору від 26 листопада 2007 року житловий будинок №18 по вулиці О.Ольжича у м.Рівне з надвірними будівлями та земельна ділянка, на якій він розташований належать іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Рівненською міською радою 07 листопада 2005 року. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10 березня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори [PERSON], вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], померлого 13 квітня 2003 року, а спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з: цілого житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в м.Рівне по вул.Олега Ольжича, 18, який належить померлому на підставі Свідоцтва про право власності /САА №502568/, виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 16 лютого 2004 року та зареєстрованого в КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», розташованого на земельній ділянці площею 570 кв.м. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 31 березня 2004 року КП Рівненське міське БТІ №3221979 х якого вбачається, що домоволодіння за адресою Рівненська область м.Рівне, вул.Олега Ольжича (вул.Галана), буд. 18 належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину /ВВВ №453012 р№ 2-257 / 10.03.2004 / Друга рівненська державна нотаріальна контора. Оскільки позичальник не виконав своїх зобовязань за кредитним договором в липні 2013 року ПАТ «АБ «Укоопспілка» звернулося до суду з позовом до іпотекодавця [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Рівненського міського суду від 01 жовтня 2013 року по цивільній справі №569/12912/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Акціонерний банк «Укоопспілка» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №237 від 15 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним банком «Укоопспілка» та приватним підприємством-фірмою «Альф» в розмірі 1\~209\~938 грн. 99 коп., що складається з заборгованості по кредиту в сумі 599\~990,00 грн., заборгованість по відсотках 507\~950,67 грн., заборгованість по комісійних 101998,32 грн.; звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 листопада 2007 року, укладений між: Акціонерним банком «Укоопспілка» та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3931, а саме на: житловий будинок (загальною площею 97,2 кв.м., житловою площею 62,8 кв.м.) з надвірними будівлями (сарай (літ.Б-1), гараж (літ.В-1), вбиральня (літ.в), огорожа (літ.N1) та земельна ділянка, на якій розташоване землеволодіння, загальною площею 0,0577 га, кадастровий номер 5610100000:01:020:0101, цільове використання для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які належать на праві власності [PERSON], що знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Олега Ольжича, 18, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, початкова ціна якого встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності чи незалежним експертом на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Акціонерний Банк» «Укоопспілка» судовий збір в розмірі 3441,00 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 20 листопада 2013 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 жовтня 2013 року залишено без змін. З дослідженої в судовому засіданні інформації Відділу адресно-довідкової роботи управління державної міграційної служби України в Рівненській області за адресою м.Рівне, вул.О.Ольжича, 18 зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та дитина: [PERSON], [INFO] (зареєстрований з мамою). Вказана цивільна справа судами розглядалась неодноразово. Позивач заявлених ним позовних вимог про виселення з житлового будинку за адресою м.Рівне, вул.Олега Ольжича, 18 [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] не змінював. Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина 3 статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян. За змістом частини другої статті 40 Закону України «Паро іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Таким чином, результат аналізу зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР. Отже, за змістом цим норм, особам, які виселяється із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі №6-39цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. Як встановлено в судовому засіданні іпотечне майно не було придбано за рахунок кредитних коштів, забезпеченого іпотекою, а було набуте іпотекодавцем на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 березня 2004 року. Отже, з урахуванням викладених обставин, відповідачі не підлягають виселенню із домоволодіння без надання іншого житла. Тому з цих підстав у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed