Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав на те, що він є власником земельної ділянки площею 1,3497 га з кадастровим номером 3220880900:03:003:0006 з цільовим призначенням для будівництва центру автодорожнього сервісу. На вказаній земельній ділянці [PERSON] здійснив будівництво будівлі операторської з магазином автозапчастин та будинку для приїжджих. Будівництво було розпочато у 2006 році та здійснювалось на підставі проектів, розроблених Київським БМЕУ ДТГО «Південно-західна залізниця». Проте, будівництво було розпочато без отримання документа, що дає право на здійснення будівельних робіт. Дана обставина стала підставою для проведення численних перевірок, складання відповідних актів та приписів. За результатами перевірки, яка була проведена ІДАБК України у Київській області 07 липня 2014 року було встановлено, що будівельні роботи виконані без отримання документа, що дає право на виконання будівельних робіт, роботи виконані з відхиленням від затвердженої проектної документації. Такими відхиленнями від проекту були визнані: розташування віконних та дверний прорізів будівлі операторської з магазином не відповідає проектим рішенням, конструкція покрівля замість шатрової виконано односхильно, будівля для приїжджих побудована інших розмірів, розміщення сходових клітин, план підвалу не відповідає проекту. Внаслідок проведеної перевірки ІДАБК України у Київській області були видані приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07 липня 2014 року та від 12 березня 2015 року та [PERSON] був притягнений до адміністративної відповідальності. З метою усунення виявлених відхилень від проектної документації [PERSON] замовив нові проекти на будівництво будинку для приїжджих та будівлі операторської з магазином автозапчастин. Враховуючи, що відхилення від проекту, які були допущені під час будівництва, самі по собі не являються порушенням Державних будівельних норм, проектна документація у 2014 році виконувалась з урахуванням вже збудованих будівель, їх розмірів, форм і конструктивних рішень. На сьогоднішній день будівлі будинку для приїжджих та будівлі операторської з магазином автозапчастин не мають порушень щодо відхилень від проекту. Проте, ІДАБК у Київській області звернулось з позовом до адміністративного суду про знесення самочинного будівництва. Незважаючи на це, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, яке залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду, встановлено, що самочинне будівництво не порушує права інших осіб. У звязку з тим, що [PERSON] не отримав документ, який дає право на здійснення будівельних робіт будинку для приїжджих та будівлі операторської з магазином автозапчастин, тому побудовані ним обєкти нерухомості є самочинним будівництвом. Враховуючи, те, що будівництво будинку для приїжджих та будівлі операторської з магазином автозапчастин вже завершено, а чинним законодавством передбачено виключно судовий порядок визнання права власності на самочинне будівництво. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на будинок для приїжджих та будівлю операторської з магазином автозапчастин, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 3220880900:03:003:0006 в межах [PERSON] сільської ради Бориспільського району. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог, якою просив визнати за ним також право власності на будівлю кафе на 25 місць, яка розташована за адресою: Бориспільський район, с. Безуглівка, вул. Трояндова, 5, на земельній ділянці з кадастровим номером 3220880900:03:003:0006 в межах [PERSON] сільської ради Бориспільського району. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали предявлений позов та просили суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти предявленого позову. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що самочинне будівництво здійснене позивачем на земельних ділянках, які належать йому на праві приватної власності, сільська рада не порушувала прав позивача, доказів порушення або невизнання прав позивача [PERSON] сільською радою не надано. У звязку з цим, [PERSON] сільська рада Бориспільського району є неналежним відповідачем. Крім цього, як вказав представник відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні докази відмови органу Державної архітектурно-будівельної інспекції в прийнятті в експлуатацію самочинного будівництва. Тому просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не зявилась, проте направила до суду письмові заперечення, якими просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказала на наступні обставини 19 травня 2014 року на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшло доручення Віце-премєр-міністра щодо забезпечення виконання Кабінету Міністрів України, яке було скероване до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області. 27 травня 2014 року було видано направлення на проведення позапланової перевірки, під час якої встановлено, що на земельній ділянці в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Бориспільського району, загальною площею 1,3497 га з цільовим призначенням для будівництва центру автодорожнього сервісу побудовані будівлі. За результатами перевірки встановлено, що будівельні роботи виконано без отримання документу, що дає право на виконання будівельних робіт, в результаті складено акт та відповідні приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Доказів виконання приписів №С-0707/3 від 07 липня 2014 року та №С-1203/6 від 12 березня 2015 року не надано. В 2015 році Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про знесення самочинного будівництва. У задоволенні даного позову було відмовлено та Київський апеляційний адміністративний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження. Крім цього, у 2014 році розпочато роботу по реалізації державної програми на будівництво ВКАД, до якої входить земельна ділянка [PERSON], на якій ним самочинно побудований обєкт автодорожнього комплексу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:03:003:0006 площею 1,3497 га з цільовим призначенням для будівництва центру автодорожнього сервісу, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, адміністративні межі [PERSON] сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №265736 (а.с.7) та копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.67-68). На вказаній земельній ділянці [PERSON] побудував будинок для приїжджих, будівлю операторської з магазином автозапчастин, будівлю кафе на 25 місць. Вказані обставини підтверджуються відповідними проектами, виготовленими ТОВ «Індустріясервісбуд» (а.с.14-32,33-46,148-170) та технічними паспортами, виготовленими ТОВ «Проектно-інженерна компанія [PERSON]» (а.с.127-137,138-). В подальшому рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Бориспільського району вказаним обєктам нерухомого майна було присвоєно юридичну адресу. Так, рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Бориспільського району №242 від 16 серпня 2016 року земельній ділянці з кадастровим номером 3220880900:08:007:0158, що належить [PERSON], в межах [PERSON] сільської ради Бориспільського району присвоєно юридичну адресу: вул. Трояндова, ділянка №5, с. Безуглівка, Бориспільського району Київської області (а.с.171). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Бориспільського району №250 від 04 листопада 2015 року земельній ділянці з кадастровим номером 3220880900:03:003:0067, що належить [PERSON], в межах [PERSON] сільської ради Бориспільського району присвоєно юридичну адресу Північно-східний обхід м. Київ, 18 км + 600 м, зліва на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району (а.с.65). Зі змісту акту від 07 липня 2014 року за результатом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ІДАБК України у Київській області було встановлено, що будівельні роботи [PERSON] виконано без документу, що дає право на виконання будівельних робіт та з відхиленням від затвердженої проектної документації (а.с.8). За наслідками перевірки ІДАБК України у Київській області було видано припис №С-0707/3 від 07 липня 2014 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобовязано [PERSON] до 31 грудня 2014 року усунути порушення містобудівного законодавства (а.с.9). 30 липня 2014 року [PERSON] був притягнений до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень (а.с.10). 12 березня 2015 року ІДАБК України у Київській області видано припис №С-1203/6, яким встановлено, що [PERSON] не виконав вимоги попереднього припису від 07 липня 2014 року, а саме не отримав документи, що дають право на виконання будівельних робіт, шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану або іншим шляхом відповідно до чинного законодавства (а.с.11). 27 березня 2015 року [PERSON] був притягнений до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень (а.с.12-13). У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Зважаючи на те, що зазначеними актами перевірки та приписами про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності було встановлено, що [PERSON] здійснив будівництво без документа, який дає право на здійснення будівельних робіт. Таким чином, побудовані ним обєкти нерухомого майна є самочинним будівництвом. У відповідності до положення ч.2 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У 2014 році за замовленням позивача були виготовлені проекти на будівництво будинку для приїжджих, будівлі операторської з магазином автозапчастин та будівлі кафе на 25 місць, що були розроблені ТОВ «Індустріясервісбуд». У відповідності до ч.1 та ч.3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво обєктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Не підлягають обовязковій експертизі проекти будівництва обєктів I-III категорій складності. Таким чином, проектна документація на будівництво будинку для приїжджих, будівлі операторської з магазином автозапчастин та будівлі кафе на 25 місць, були розроблені ТОВ «Індустріясервісбуд» з урахуванням вже побудованих обєктів нерухомості, тому вказані проекти не містять відхилень від проекту. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 березня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року, в адміністративній справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії, а саме щодо знесення за власний рахунок самочинно збудованого обєкта будівництва «Будівництво автозаправного комплексу і будівлі оператора з магазином автозапчастин центру придорожнього сервісу на автодорозі «Північно-Східний обхід м. Києва» в Бориспільському районі» за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі [PERSON] сільської ради встановлені наступні обставини: позивачем не доведено, що вичерпані всі заходи для приведення обєкта будівництва в належний стан, так і не доведено нанесення шкоди суспільним інтересам чи інтересам інших осіб даним будівництвом, а тому звернення позивача до суду з такими вимогами є передчасним (а.с.47-53). Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.22 постанови №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Крім цього, відповідно до технічного звіту за результатами обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій на центр автодорожнього сервісу (будинок для приїжджих з підвалом та операторська з магазином автозапчастин) за адресою: Північно-східний обхід м. Києва 18 км + 600 м зліва, Великоолександірвської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.184-200) та технічного звіту за результатами обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій обєкту будівництва: кафе на 25 місць за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Безуглівка, вул. Трояндова, 5 (а.с.201-212), виготовлених на замовлення позивача ПП «Будсервіс-проект-плюс», встановлено наступні обставини. За результатами проведеного технічного обстеження обєкта, пошкоджень та деформацій збудованих на цей час основних несучих елементів будівель не виявлено, тому рекомендації не надаються. Єдиним виявленим порушенням будівельних норм і правил встановлено те, що замовником не виконано вимоги ДБН А.2.2.-3.-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» та вимоги ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», а тому рекомендовано замовнику будівництва доопрацювати проектну та виконавчу документацію по будівництву зазначених обєктів відповідно до вимог чинних державних будівельних норм та правил. Клопотання про проведення експертизи по питанню дотримання вимог ДБН сторонами не заявлялось. Таким чином, за результатами технічного огляду виявлені порушення ДБН, що стосуються будівельної документації, та не виявлено істотного порушення будівельних норм та обставин, які б унеможливлювали подальшу експлуатацію будівель. Крім цього, судом критично сприймаються доводи представник відповідача стосовно того, що [PERSON] сільська рада Бориспільського району є неналежним відповідачем в даній цивільній справі. У відповідності до ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. В ході розгляду цивільної справи клопотання про заміну відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача не надходило. Згідно з положенням ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. В силу ст.8 та ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішення з питань планування та забудови територій на місцевому рівні приймаються сільськими, селищними, міськими радами. Тому і контроль за дотриманням забудовниками в цій частині рішень, містобудівної документації, генеральних планів, планів зонування територій повинен здійснювати орган місцевого самоврядування. Крім цього, згідно ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Виходячи з норм ч.7 ст.376 ЦПК України, та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суд приходить до висновку, що саме на [PERSON] сільську раду Бориспільського району, як орган місцевого самоврядування, покладено обовязок слідкувати за дотриманням забудовником суспільних інтересів та порушенням прав інших осі. До доводів представника третьої особи суд також ставиться критично. Оскільки, у задоволенні позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до [PERSON] про знесення самочинного будівництва було відмовлено. Рішення суду набрало чинності. Наявність відкритого касаційного провадження не може бути підставою для відмови в задоволенні даного позову. Клопотання про зупинення провадження до розгляду справи в Вищому адміністративному суді України до суду не надходило. У відповідності до ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що належать до I-III категорій складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. При цьому, вказані спірні обєкти нерухомості відносяться до ІІ категорії складності (згідно з ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності обєктів будівництва» ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» на підставі класу наслідків відповідальності), відповідно до технічного звіту за результатами обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій. У відповідності до п.17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації: щодо обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку; щодо обєктів, які належать до I-III категорії складності, за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку; щодо самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку. Таким чином, вказаним Порядком передбачено прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, які належать до І-ІІІ категорії складності, шляхом попереднього подання декларації про початок виконання будівельних робіт. При цьому, для самочинно збудованих обєктів передбачена необхідність попереднього визнання права власності за рішенням суду, зокрема у такому випадку передбачено іншу форму декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Так, п.11 вказаної декларації передбачена інформація про дозвільні документи (декларація про початок виконання будівельних робіт або інші документи у разі їх наявності). Таким чином, дана норма робить неможливим прийняття в експлуатацію обєкта без наявності дозвільних документів на будівництво. Можливість прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт була передбачена до 31 грудня 2015 року п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Проте, [PERSON] у встановлений строк не звернувся до органів державного архітектурно-будівельного контролю. Таким чином, станом на час розгляду справи позасудового способу оформлення права власності на самочинне будівництво у [PERSON] не існує. Згідно з положенням ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Зважаючи на те, що самочинно збудовані будинок для приїжджих, будівля операторської з магазином автозапчастин, будівля кафе на 25 місць, розташовуються на земельній ділянці, яка перебуває у власності та користуванні позивача, не порушує права та законні інтереси інших осіб. В матеріалах цивільної справи відсутні відомості про порушення будівельних, санітарних, екологічних та пожежних норм та правил під час будівництва вказаних обєктів нерухомого майна. Крім цього, право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17липня 1997 року. Так, держави-учасниці Конвенції зобовязані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності, що передбачено ст.41 Конституції України. За правилами ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON]К, у звязку з цим за ним належить визнати право власності на будинок для приїжджих та будівлю операторської з магазином автозапчастин, які розташовані за адресою: автомобільна дорога Південно-східний обїзд м. Києва 18 км + 600 м. зліва на земельній ділянці з кадастровим номером 3220880900:03:003:0006, та будівлю кафе на 25 місць, яка розташована за адресою: Бориспільський район, с. Безуглівка, вул. Трояндова, 5 на земельній ділянці з кадастровим номером 3220880900:08:007:0158, в межах [PERSON] сільської ради, Бориспільського району, Київської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved