Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за вказаним вище позовом [PERSON] про приведення приміщення у попередній стан та стягнення матеріальної та моральної шкоди, який обґрунтований наступним. Третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] проживає у будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з серпня 2006 року Відповідач почав проводити реконструкцію своєї будівлі. Як зазначає представник третьої особи з самостійними вимогами, вказане будівництво проводилось Відповідачами самовільно, без розробки проекту та узгодження відповідних служб. В результаті самочинного будівництва, [PERSON] були завдані моральні страждання, які виразились у втраті денного світла у будинку, загибелі зелених насаджень під вікном, неможливості доступу свіжого повітря у будинок, тощо. [PERSON] неодноразово уточнялись позовні вимоги, відповідно до останньої редакції представник третьої особи просить суд зобов'язати [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] знести за свій рахунок, самовільно побудований двоповерховий житловий будинок і відновити демонтовану ними огорожу, стягнути з відповідачів матеріальний та моральний збиток у розмірі 250.000,00 грн. В судовому засіданні представник третьої особи з самостійними вимогами наполягала на задоволенні позовних вимог, представник Відповідачів та третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], [PERSON], просив суд у позові відмовити. З'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та правовідносини сторін, що випливають з таких обставин, вислухавши учасників цивільного процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає повністю, виходячи з наступного. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2008 року (том №4, а.с.103) позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, зобов'язано [PERSON] за власний рахунок привести самочинно реконструйований житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] у попередній стан згідно з технічною документацією КП «ОМБТІ та РОН» шляхом знесення самочинно зведеної прибудови та другого поверху, зобов'язано [PERSON] за власний рахунок привести в попередній стан, що існував до початку самочинного будівництва та демонтувати встановлену ним огорожу між будинками, розташованими за адресою: [ADDRESS], та [ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] відносно стягнення з відповідача [PERSON] моральних збитків виділено в окреме провадження, з одночасним залишенням їх без руху з підстав встановлених ст. 121 ЦПК України. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2010 року (а.с.370), рішенням Приморського районного суду міста Одеси було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 28 березня 2012 року, касаційну скаргу [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON], та [PERSON] - задоволено, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2010 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час розгляду справи представником третьої особи не доведено, а представником відповідачів спростовано факти порушення прав [PERSON] під час реконструкції житлового будинку з боку відповідачів. Так, відповідно до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Як зазначено у ч.7 статті 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Позивач не є представником відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, в розумінні ст. 376 ЦК України, та не має повноважень для подачі позову з вимогами про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Крім того, Позивачем не доведено в чому полягає істотне порушення відповідачем будівельних норм і правил, та яких архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних вимог і правил не додержався Відповідач при здійсненні реконструкції житлового будинку. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2007 року (т.2, а.с.150), адміністративний позов [PERSON] до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправними і скасування постанов інспекції Державного архітектурно-будівельного контрою виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.07.2006 року, та № 436 від 23.08.2006 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування було задоволено та визнано неправомірними і скасовано постанови інспекції Державного архітектурно-будівельного контрою виконавчого комітету Одеської міської ради від 21.07.2006 року та № 436 від 23.08.2006 року. Провадження у справах про адміністративні правопорушення у сфері містобудування відносно [PERSON] були закриті. Таким чином, судом при розгляді адміністративного позову [PERSON] не встановлено порушень законодавства у сфері містобудування під час реконструкції будинку. Що стосується стягнення з відповідачів на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди у розмірі 250.000,00 грн., то слід зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. (далі - Постанова) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, пункт 4 Постанови передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачам, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Представником третьої особи у судовому засіданні не було доведено, які саме моральні та фізичні страждання було спричинено [PERSON] діями відповідача. Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, то суд також звертає увагу на відсутність будь-якого розрахунку з боку третьої особи відносно спричинення такої шкоди, відсутні посилання в чому саме полягала матеріальна шкода, та якими саме діями відповідачів вона спричинена. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 59-60, 109, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed