Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

в позові вказано, що 30/01/2003 р. позивач придбав у [PERSON] будинок №83/1 по вул. Шевченка в м. Івано-Франківськ. 31/01/2003 р. зареєстрував право власності на відповідний будинок. На час продажу будинок не перебував під обтяженнями чи в арешті. 14/03/2003 р. на спірний будинок було накладено арешт за ухвалою обласного суду. Арешт було накладено за позовом до [PERSON], яка не була власником спірного будинку на час розгляду відповідного спору. На час постановлення ухвали про арешт будинку власником спірного будинку був позивач. Тому позивач просив суд скасувати арешт житлового будинку №83/1 по вул. Шевченка в м. Івано-Франківськ за ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14/02/2003 р., внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, що в ньому зазначені. В судових дебатах представник позивача просила задовольнити позов з підстав, що в ньому зазначені. [PERSON] встановлено наступні обставини. Відповідно до договору від 30/01/2003 р. позивач придбав у [PERSON] будинок №83/1 по вул. Шевченка в м. Івано-Франківськ. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон №55519582 одноквартирний житловий будинок №83/1 по вул. Шевченка в м. Івано-Франківськ зареєстровано за позивачем 04/07/2013 р. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон №55518952 31/01/2003 р. було прийнято рішення про реєстрацію права власності на спірний будинок за позивачем. Відповідно до повідомлення ДВС від 14/03/2016 р. у відділі ДВС виконавче провадження за виконавчим листом Івано-Франківського міського суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] про стягнення 15999 гривень боргу, 1000 гривень витрат на правову допомогу, 160 гривень державного мита не перебувало та не перебуває. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30/04/1996 р. накладено арешт на майно, що належало [PERSON] та заборонено вчиняти дії щодо відчуження сумісної власності приватизованої квартири яка належить [PERSON] по вул. Шевченка в м. Івано-Франківськ. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 30/04/1996 року накладено арешт на майно [PERSON] та заборонено здійснювати дії щодо відчуження частини сумісної власності приватизованої квартири, яка належить [PERSON] по вул. Шевченка в м. Івано-Франківськ. 04/02/2002 р. постановлено ухвалу Івано-Франківського міського суду, якою скасовано арешт, накладений на квартиру №83/1 по вул. Шевченка в м. Івано-Франківськ в справі, в якій відповідний арешт було накладено. 14/02/2003 р. ухвалу про зняття арешту скасовано ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області. 23/10/2003 р. ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 15999 гривень боргу, 1000 гривень витрат на правову допомогу, 160 гривень державного мита. Таким чином позивач не був стороною спору між [PERSON] та [PERSON], а арешт майна позивача здійснено в спорі між третіми особами. Будь-яких судових резолюцій щодо спірного нерухомого майна позивача при вирішенні спору третіх осіб не ухвалено. Відповідно до ст. 227 ЦК України 1963 р. (чинного на час придбання спірного майна) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У свою чергу відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Отже посвідчення нотаріусом договору надає йому юридичної вірогідності на підставі положень закону. Спірний договір нотаріально посвідчений, доказів про його оспорювання, визнання недійсним чи застосування наслідків нікчемності суду не надано. Разом з цим відповідно до п. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В п. 2 ст. 317 ЦК України встановлено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В п. 1 ст. 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином спірне майно належить позивачу, який на підставі закону за власною волею здійснює права власника, що гарантовані законом. Так само відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України). Отже дії третіх осіб не можуть бути спрямовані на порушення права власності позивача на спірне майно. При цьому дії Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори щодо внесення запису про обтяження речових прав позивача були спрямовані на виконання положення судового рішення, а тому вони за жодних обставин не можуть розглядатись як неправомірні. Однак продовження обтяження на час вирішення спору та, за обставин пред`явлення позивачем вимоги про його припинення, не може бути здійснено і підлягає скасуванню. Разом з цим скасування спірного запису підлягає здійсненню відповідачем на підставі зазначеного в цьому рішенні позову, оскільки позивач не приймав участь у спорі, в якому обтяження було накладено і реалізацію ним права на захист процесуальним законом передбачено здійснити на основі самостійного позову. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved