Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

В серпні 2016 р. заявник звернулася до Подільського районного суду м.Києва та просить визнати недієздатним свого рідного брата [PERSON], який визнаний інвалідом 2 групи за загальним захворюванням довічно та з 05.08.2016 р. перебуває на стаціонарному лікуванні у ТМО «Психіатрія», що розташоване у Подільському районі м.Києва. Посилається на те, що останній з 2001 р. страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, неодноразово лікувався у психіатричних закладах, за 2016 рік стан його здоров*я значно погіршився, він, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, внаслідок чого не в змозі розуміти значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяви обставинам, додала, що після виписки брата з психіатричної лікарні здійснює догляд за братом, оскільки за своїм станом здоров'я останній потребує сторонньої допомоги, є інвалідом 2-ї групи довічно, вона має постійний дохід, здорова за станом здоров'я. Додала, що інших осіб, якими можуть бути опікуном на братом, немає. В судовому засіданні представник органу опіки не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатним, враховуючи те, що є відповідний висновок СПЕ, надав суду подання про можливість призначення заявника опікуном свого брата в разі визнання його недієздатним. Суд, встановивши обставини справи та перевірив їх доказами, приходить до таких висновків. Заявник [PERSON], [INFO], є сестрою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження заявника та особи, щодо якої вирішується питання. Встановлено, що [PERSON] зареєстрований та постійно мешкає за адресою: [ADDRESS], інвалідом 2 групи за загальним захворюванням довічно. Згідно висновків судово-психіатричної експертизи від 18.04.2017 р. № 233, проведеної стосовно [PERSON] Київським міським центром СПЕ, останній виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу - органічний (шизофреноподібний) маячний розлад, за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи №233 від 18.04.2017 року, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про визнання особи недієздатним повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Крім того, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 р., опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п'ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання вирішуються в одному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою, з проханням надати їй дозвіл на призначення її опікуном над недієздатним. Пунктом 3.3 Правил опіки та піклування, визначені документи, за наявності яких особа призначається опікуном на фізичною, визнаною недієздатною. Згідномедичної довідки від 25.07.2017 р., виданої Київською міською психоневрологічною лікарнею №2 та довідкою Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» №383072 від 20.07.2017 р., заявник [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога - не перебуває. Згідно подання органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації 378/74-опік від 28.07.2017 р., орган опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Всі обставини щодо можливості заявника у справі бути опікуном відповідно до норм чинного законодавства перевірені органом опіки та піклування при підготовці подання до суду. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та законних інтересів недієздатного [PERSON], суд приходить до висновку, про можливість встановлення опіки над [PERSON] та призначення йому опікуном [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.39, 40, 58, 60, 62 ЦК України,

Outcome: approved