Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, третя особа - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, за участі Одеської місцевої прокуратури №2. В обґрунтування власної позиції та підстав звернення в суду, представник позивача посилалась на ті обставини, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Втім, відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, фактично відмовилась від виконання батьківських обов'язків, діти постійно знаходиться в ОКНЗ «Дитячий будинок «Перлинка». Ураховуючи викладене, сторона позивача звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 усіх видів доходів до досягнення дітьми повноліття. Представник ОКНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» у відкрите судове засідання не з'явилась, але від представника закладу надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилась, але від особи надійшла заява про визнання заявлених вимог. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у відкрите судове засідання не з'явився, адміністрація повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі. Прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 у відкрите судове засідання не з'явилась, але від прокурора надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності прокурора в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON], 1989 року народження, є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батьків дітей внесені за вказівками матері в порядку ст. 135 СК України. Відповідач [PERSON] вихованням та утриманням дітей не займається. Відповідно до вироку Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року [PERSON] була засудження до чотирьох років позбавлення волі за ст.ст. 121 ч.2, 69 КК України. На підставі наказів директора ОКНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» від 03 вересня 2015 року №251 та №252, малолітні [PERSON] та [PERSON] зараховані до дитячого закладу. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Як визначає ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В силу ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 245 СК України, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачає ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 184 ч.ч.1,2 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому, відповідно до ст. 191 ч.ч.1,2 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, судом звернуто увагу на той факт, що даних про працевлаштування та загальний доход відповідача не представлено. Суд також враховує, що з 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для дітей до 6 років - 1167,00 гривень, для дітей від 6 до 18 років - 1455,00 гривень, мінімальна заробітна плата - 1378,00 гривень, мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину до 6 років 1167,00 х 30 / 100 = 350,10 гривень, на дитину від 6 до 18 років 1455,00 х 30 /100 = 436,50 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених вимог та, з урахуванням положень ст. 183 СК України, - присудження з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки щомісячно від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: суму неоплаченого судового збору - у розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved