Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою до [PERSON], в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2015 року в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 601 - розірвати, та визначити місце проживання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], разом з матір'ю - [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Дитина має проживати з нею, оскільки вона ще є дуже малою та потребує тепла та турботи матері. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини, - були виділені в самостійне провадження. В вересні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], в якій просив встановити місце проживання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON], [INFO], за місцем його мешкання, а саме: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 04 вересня 2017 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З серпня 2017 року сімейні відносини мж ними припинені з причини відсутності взаєморозуміння, поваги один до одного, та різниці у віці, що призводило до постійних та систематичних конфліктів, сварок при вирішенні будь-яких сімейних питань. Спільного господарства з серпня 2017 року вони не ведуть. Протягом червня та липня 2017 року він намагався вжити заходів задля налагодження сімейних відносин з відповідачкою, але цього йому так і не вдалося. Більш того, відповідач з червня 2017 року регулярно і без пояснення причини стала відлучатися з орендованої квартири [ADDRESS], в якій вони мешкали, на один-два дні в невідомому напрямку без попередження його про своє місцеперебування. Так, 19.08.2017 року вона пішла з орендованої квартири, не відповідала на телефонні дзвінки та на повідомлення в соціальних мережах, не повідомляла про своє місцеперебування. Враховуючи тривалу відсутність відповідачки і те, що її іншому малолітньому сину: [PERSON], [INFO], також потрібен догляд, він подзвонив його батькові [PERSON], щоб хоча б він здійснював за ним нагляд, адже після цього інциденту позивач вирішив остаточно розірвати будь-які зв'язки з відповідачкою та більше не мешкати на орендованій квартирі, а повернутися з сином до свого житла і місця реєстрації по [ADDRESS] З моменту свого зникнення та до цього часу відповідачка не надає йому жодних коштів на утримання (харчування, одежа, ліки тощо) їхнього спільного сина. Усі витрати несе лише позивач та його батьки, які і допомагають йому, в тому числі з вихованням сина. Син проживає з ним за місцем їхньої реєстрації в будинку батьків позивача, в якому він проживає з дитинства. Цей будинок належить на праві приватної власності його батькам. Земельна ділянка площею 0,2500 га, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, також належить його батькам. Також, для ведення особистого селянського господарства за даною адресою, його батькам належить земельна ділянка площею 0,2601 га. На даний момент позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа-підприємець [PERSON], основним видом його діяльності є неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Від підприємницької діяльності він має стабільний дохід, який дозволяє йому утримувати як себе, так і сина. Також, в позивача, окрім підприємницької діяльності, є на праві особистої приватної власності земельна ділянка площею 2,0000 га, яка розташована на території села Українське, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, яка використовується для ведення особистого селянського господарства, з якого він також має регулярні доходи. Крім того, йому на праві особистої приватної власності належить автомобіль «OPEL VECTRA», державний номер [NUMBER]. В батьків позивача у власності є земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Позивач, його син та батьки живуть однією сім'єю, ведуть спільне господарство та також займаються спільно сільськогосподарським товаровиробництвом, від якого мають стабільний та регулярний прибуток. Завдяки цьому в позивача та його сина немає ні проблем з харчуванням, ні потреб в одязі, іграшках, на столі та в коморі завжди є свіжа і екологічно чиста городина (фрукти, овочі та ягоди тощо), консервація, кисломолочна продукція, що так необхідні швидко ростучому молодому організму. А головне, селище Українське знаходиться в екологічно чистій місцевості без шкідливих викидів в атмосферне повітря, що у поєднанні з екологічно чистим повітрям, водою та харчами, постійною турбото батька, дідуся та бабусі дають сину позивача найкращі умови для розвитку. Батьки позивача не є пенсіонерами, працюють, є соціально активними, допомагають йому у вихованні їх онука та сина позивача. Вони дуже прив'язалися до нього. Бабуся та дідусь для сина позивача стали важливою частиною сімейного життя. Як і позивач, вони проводять багато часу з малолітнім [PERSON], беруть активну участь у його розвитку, турбуються про нього. Натомість відповідачка не має у власності ні свого житла, ні свого автомобіля, ні іншої нерухомості, ніде не працює, а отже і не має стабільного і регулярного доходу. Весь фінансовий тягар по утримування родини ніс лише позивач. Син позивача - [PERSON] має власну окрему кімнату в житловому будинку по [ADDRESS], в якій є меблі, іграшки, книги, тощо, які задовольняють усі його духовні і фізіологічні потреби. Допомоги, згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» він не отримує, адже її не потребує, про що свідчить довідка з Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації. Позивач в повній мірі виконує вимоги передбачені Законом України «Про охорону дитинства» щодо своєї дитини, а отже дитина, він вважає, має проживати з ним. Ухвалою суду первісний позовом [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] були об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] і її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги по первісному позову та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, [PERSON] вказала, що відповідач застосовував до неї фізичне насилля та вона побоюється, що у разі, якщо їхня малолітня дитина не буде його слухати, він може вийти з себе та застосовувати фізичне насилля у відношенні сина. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] і його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову [PERSON] та просили відмовити їй в повному обсязі. Позовні вимоги за зустрічним позовом просили задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в зустрічній позовній заяві. Також, його представники вказали, що мати дитини не має постійного місця проживання, викрала дитину з місця її постійного проживання, має шкідливі звички - тютюнопаління, доходу не має, перебуває у декретній відпустці, у зв'язку з чим вважали необхідним визначити місце проживання дитини разом з батьком. Також зазначали на недопущення передання дитини матері, оскільки це є дискримінацію щодо батька, який має рівні з матір'ю права на дитину. Представник органа опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради Волошенюк Г.С. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Раніше була присутня в судовому засіданні та вважала необхідним визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю. Представник Ради опіки та піклування при Українській сільській раді Павлюк О.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] по зустрічному позову та вважала необхідним визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] по первісному позову підлягають повному задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] по зустрічному позову задоволенню не підлягають в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER], виданим 05.11.2015 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1380 від 05.11.2015 року (а.с.32). Батьки дитини, [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірваний. На теперішній час, між батьками дитини наявний спір про те, з ким з них буде проживати їхній малолітній син: [PERSON], [INFO]. Кожен з батьків вважає доцільним проживання дитини саме з ним/нею. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між батьками дитини виникли неприязні стосунки, в результаті чого, вони не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, тому спір між ними вирішується судом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, обидва батьки, згідно наявних в матеріалах справи доказів, позитивно характеризуються. На підтвердження їхніх вимог, за їхніми же клопотаннями, в судовому засіданні були допитані наступні свідки: Свідки [PERSON] та [PERSON], які є батьками [PERSON] та дідусем/бабусею малолітньої дитини, і які вказали, що дитина з батьками проживали по [ADDRESS], а на вихідних приїздили до них (свідків). [PERSON] була присутня на пологах [PERSON], допомагала [PERSON] з дитиною, готувала, а також доглядала за її старшою дитиною, потім між ними виникла сварка, після чого вона до них не приїздила. В серпні 2017 року мати дитини пішла з дому, після чого їм зателефонував син, сказав, що не знає, що робити з дитиною, оскільки йому необхідно на роботу, після чого вони приїхали в м. Дніпро і забрали [PERSON] із собою в с. Українське. Вони почали потроху водити дитину в садочок, на кілька годин. Потім, коли дитина звикла до садочку, почала ходити до садочку на день. Потім дитина була викрадена із садочку, у зв'язку з чим, на теперішній час, заведена кримінальна справа. Дитина була поставлена на облік в лікарні за місцем проживання. Зареєстрована дитина за адресою: [ADDRESS]. За місцем реєстрації дитини створені усі належні умови для проживання та виховання. Одного разу до них приїхала мати дитини з невідомими особами і, вівши себе по хамськи, хотіли забрати дитину, але був викликаний наряд поліції та вони поїхали. Після того, як дитину викрали, вони дитину не бачили. Вони хочуть бачити свого онука, але не можуть, оскільки за адресою по вулиці Новокримській мати з дитиною не проживає, на телефонні дзвінки вона не відповідає. Також зазначили, що дитина на момент, коли потрапила до них, не ходила на горщик, погано ходила. [PERSON] вказав, що [PERSON] є поганою матір'ю, а дитина їй необхідна лише для отримання аліментів від батька дитини. [PERSON] вказала, що [PERSON] має погані звички - тютюнопаління, її (свідка) син шкідливих звичок не має, [PERSON] не має права бути матір'ю, а дитину краще буде виховувати найманий вихователь. Крім того, [PERSON] вказала, що вона особисто прописала дитину за адресою: [ADDRESS]. При цьому, вона це зробила за письмовою заявою батька дитини. Мати дитини свою письмову згоду не надавала, а надавала усно. Свідок [PERSON], яка є сусідкою по місцю реєстрації [PERSON] та малолітнього [PERSON], і яка вказала, що знає родину [PERSON] з 2002 року, мати дитини вона бачила лише один раз, ще до народження дитини. Потім [PERSON] привіз [PERSON] в село. Вказала, що [PERSON] це батько від Бога, він готував дитині суміші, молоко брали в неї (свідка). Коли дитину привезли в село, то дитина погано ходила, майже не розмовляла. Тепер дитина бігає, розмовляє, почала гарно розвиватися. Батька дитина зустрічала зі словами «папочка», слова «мама» вона (свідок) від дитини не чула. В будинку для дитини створені гарні умови, у дитини є іграшки, гірка, меблі. Мати до дитини не приїжджала. Потім дитину приїхали та забрали якісь чоловіки. Вказала, що дитині краще жити з батьком. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вислухавши вищевказаних свідків, суд критично ставиться до їхніх свідчень, оскільки свідки [PERSON] та [PERSON] є близькими родичами батька дитини та у суду є підстави вважати, що їхні свідчення можуть бути упередженими та заангажованими. А свідок [PERSON] сама в судовому засіданні вказала, що відомості щодо [PERSON] їй відомі зі слів [PERSON], у зв'язку з чим її свідчення не можуть бути обґрунтованими. Тому, суд критично ставиться до свідчення цих свідків. Так, інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому, висновок в даному випадку не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а носить рекомендаційний характер для прийняття судового рішення у спорі, який виник між сторонами та є одними із доказів у цивільній справі, оцінка якому має бути надана під час розгляду цивільної справи про позбавлення батьківських прав. Так, згідно висновку органа опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 05.12.2017 року за № 1281, діючи в інтересах дитини,

Outcome: approved