Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу звернувся представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» у якому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», код ЄДРПОУ 30115243 матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) в розмірі 207622,34 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3114,34 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив провести розгляд справи у відсутності представника позивача, позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подава. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 26 грудня 2016 року між ПрАТ «СГ «ТАС» та ПП «Автотехнологія» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ДТЗ/21», предметом якого є страхування транспортного засобу БМВ Х5 номерний знак [NUMBER] . 17 липня 2017 року о 22 год. 24 хв. в м.Рівне по вул.Млинівська, 28 водій [PERSON] керуючи автомобілем «Renault Kangoo» номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW X5» номерний знак [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 17 липня 2017 року о 22 год. 24 хв. в м.Рівне по вул.Млинівська, 28 водій [PERSON] керував автомобілем «Renault Kangoo» номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, що підтверджується висновком №886 від 17 липня 2017 року. Постановою Рівненського міського суду від 04 серпня 2017 року по справі №569/11597/17 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, судом встановлено, що в результаті ДТП з вини відповідача [PERSON] був пошкоджений транспортний засіб марки «BMW X5» номерний знак [NUMBER] , що підтверджується дослідженою довідкою про обставини ДТП. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого транспортного засобу БМВ Х5, номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «BMW X5» номерний знак [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт та складено рахунок №458 від 23 серпня 2017 року, відповідно до якого розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 197 186,09 грн. та 450,00 грн. вартість витрат на евакуацію, після чого здійснено виплату страхового відшкодування. На підставі заяви страхувальника проведено додатковий огляд застрахованого транспортного засобу, про що складено акт додаткового огляду та сформовано рахунок №613 від 14 листопада 2017 року, відповідно до якого ремонт пошкодженого застрахованого транспортного засобу додатково складає 110 436,25 грн. В подальшому позивачем складено додатковий розрахунок страхового відшкодування та страховий акт по справі №Р1112/07533/24/2017/75 на суму 110 436,25 грн., після чого здійснено виплату страхового відшкодування. Загальна сума виплат позивача по виплаті страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем складає 307622,34 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал страхування» згідно полісу АК/2317561, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» задовольнило заяву позивача частково, а саме на суму 100 000,00 грн., що відповідає розміру ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, який встановлено ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 307622,34 грн., при цьому Полісом АК/2317561 покрито лише частину шкоди на суму 100 00000 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає: 307622,34 грн. - 100 000,00 грн. = 207622,34 грн. Станом на день розгляду справи в суді, відповідачем заподіяна позивачу шкода не відшкодована. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з постанови Верховного суду України від 10 лютого 2016 року по справі №6-2878цс15, зокрема, відповідно до статті 1 Закону № 85/96-ВР страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3114,34 грн. згідно платіжного доручення №5973 від 01 червня 2018 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved