Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.12.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів був вчинений актовий запис №112. Від цього шлюбу у них народилося двоє малолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Однак, подружні відносини між сторонами не склалися, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, а тому просить цей шлюб розірвати та стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до їхнього повноліття, посилаючись на невиконання добровільно відповідачем законного обовязку по утриманню дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно доведено, що 24.12.2007р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №112 (а. с. 6) був зареєстрований шлюб між сторонами. Від цього шлюбу у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а. с. 9-10), які перебувають на утриманні матері, так як відповідач належним чином не виконує свого законного обовязку по утриманню малолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню малолітніх дітей, чим порушує їхні майнові права, то на користь позивача з нього необхідно стягувати аліменти, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Окрім того, суд визнає, що подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved