Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В серпні 2015р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м Києва з позовом до відповідача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. (далі по тексту - третя особа 1), в якому просив суд: визнати виконавчий напис від 30 квітня 2015р. реєстр. № 840, вчинений третьою особою 1, на договорі іпотеки від 27 липня 2010р., укладеному між позивачем і відповідачем про звернення стягнення на: чотирьохкімнатну квартиру № 80, загальною площею 150, 4 кв.м, жилою площею 83,7 кв.м.; машиномісце № 80, загальною площею 12, 5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать на праві власності [PERSON] на користь відповідача та погашення заборгованості позивача, яка становить 3 312 075, 00 дол. США, що станом на 30 квітня 2015 р. згідно офіційного курсу НБУ становить 69 708 686, 10 грн., таким, що не підлягає виконанню. Судом до участі у справі, 18 лютого 2016р. до участі у справі, в якості третьої особи було залучено ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» (далі по тексту - третя особа 2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - відповідач ) та ЗАТ «Технологічна аграрна компанія» (правонаступником якого є ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» - третя особа 2) 23 квітня 2007р. була укладена генеральна кредитна угода № 010/14/055 (далі по тексту - кредитний договір); 07 червня 2013 р. між відповідачем та третьою особою 2 було укладено кредитний договір № 010/14/055/ від 23 квітня 2007р. до генеральної кредитної угоди № 010/14/055 від 23 квітня 2007р. На виконання зобов'язань за цим кредитним договором, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки № 12/14/942 від 27 липня 2010р. В подальшому, 30 липня 2013р. між ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір про зміну сторони та внесення змін до іпотечного договору № 12/14/942 від 27 липня 2010р. у зв'язку із відчуженням первісним іпотекодавцем ([PERSON]Ю.) на користь нового іпотекодавця ([PERSON]В.) нерухомого майна, що є предметом іпотеки: квартира № 80, загальною площею 150, 4 кв.м, та машиномісце № 80, загальною площею 12,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать останньому на праві власності, відповідно до договорів купівлі - продажу за №№ 1405, 1406 від 30 липня 2013р. 08 липня 2010р. третьою особою 1 за заявою відповідача було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 80 та машиномісце № 80 що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. На думку сторони позивача даний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки третьою особою 1 в порушення вимог ст. ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат» не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, не надано первинних документів, які можуть підтвердити заборгованість з кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, зазначав, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, і відповідачем та третьою особою 1, було дотримано вимог чинного законодавства при вчинені виконавчого напису, оскільки позивач свої зобов'язання за укладеним між сторонами кредитним договором не виконує, а тому відповідач був змушений звернутися до третьої особи 1, із заявою про вчинення виконавчого напису. Третя особа 1, про час та місце розгляду справи оповіщалася в установленому законом порядку, на адресу суду третя особа 1, направила письмові заперечення по справі, просила суд розглядати справу у її відсутність, відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оспорюваний виконавчий напис був вчинений нею з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Третя особа 2, про час та місце розгляду справи оповіщалася в установленому законом порядку, в судові засідання не з'являлася, про поважність причин неявки суд не повідомила, заперечення на позов не подавалися. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 23 квітня 2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ЗАТ «Технологічна Аграрна компанія» була укладена генеральна кредитна угода № 010/14/055, відповідно до п. 1.1., 1.2. цієї угоди відповідач надав ЗАТ «Технологічна Аграрна Компанія» кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в угоді та кредитних договорах її рамках, загальний розмір яких не може перевищувати 25250000,0 грн. зі строком користування кредитними коштами до 31 березня 2008р. (а.с.11-15 т. 1). В подальшому було укладено ряд додаткових угод до генеральної кредитної угоди № 010/14/055 від 23 квітня 2007р., а саме: 29 лютого 2008р. № 010/14/04/081/1, 21 березня 2008р. № 010/14/04/104, 19 червня 2008р. № 010/14/04/270, 22 липня 2008р. № 010/14/04/295, 31 липня 2008р. № 010/14/04/350, 14 серпня 2008р. № 010/14/04/377, 15 вересня 2008р. № 010/14/04/421/1, 23 вересня 2008р. № 010/14/04/432/1, 14 жовтня 2008р. № 010/14/055/31, 07 листопада 2008р. № 010/14/055/87, 09 жовтня 2009р. № 010/14/055/13, 28 грудня 2009р. № 010/14/055/14, 23 квітня 2010р. № 010/14/055/15, 26 травня 2010р. № 010/14/055/16, 08 червня 2010р. № 010/14/055/17, 25 червня 2010р. № 010/14/055/18, 23 липня 2010р. № 010/14/055/19, 27 липня 2010р. № 010/14/055/20, 29 березня 2011р. № 010/14/055/21, 15 червня 2011р. № 010/14/055/22, 29 грудня 2011р. № 010/14/055/23, 28 лютого 2012р. № 010/14/055/24, 28 лютого 2012р. № 12/42-0-1/1322/2, 23 травня 2012р. № 010/14/055/25, 14 листопада 2012р. № 010/14/055/26, 27 грудня 2012р. № 010/14/055/27, 31 січня2013р. № 010/14/055/28, 20 лютого 2013р. № 010/14/055/29, 19 квітня 2013р. № 010/14/055/30, 23 травня 2013р. № 010/14/055/31, 31 травня 2013р. № 010/14/055/32, 23 серпня 2013р. № 010/14/055/33, 29 листопада 2013р. № 010/14/055/34, 06 грудня 2013р. № 010/14/055/35, 16 грудня 2013р. № 010/14/055/36, 20 січня 2014р. № 010/14/055/37, 27 лютого 2014р. № 010/14/055/38 (а.с.16-77, 81-123, т.1). 07 червня 2013р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» було укладено кредитний договір № 010/Р1-01-00-3-0/68 до генеральної кредитної угоди № 010/14/055 від 23 квітня 2007р., відповідно до п. 1.1., 1.2. цього договору відповідач надав ПАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» кредит в формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1740000,00 дол. США, останній же у свою чергу зобов'язався використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов'язки, що витікають із умов договору, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредиту - кінцевий термін погашення 21 квітня 2014р. (а.с.124-140 т. 1). В подальшому було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору № 010/Р1-01-00-3-0/68/1 від 07 червня 2013р., а саме: 23 серпня 2013р. № 010/Р1-01-00-3-0/68/1, 29 листопада 2013р. № 010/Р1-01-00-3-0/68/2, 06 грудня 2013р. № 010/Р1-01-00-3-0/68/3, 16 грудня 2013р. № 010/Р1-01-00-3-0/68/4, 20 січня 2014р. № 010/Р1-01-00-3-0/68/5, 27 лютого 2014р. № 010/Р1-01-00-3-0/68/6 (а.с.142-144, 146-156 т. 1). У забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за вищезазначеною генеральною кредитною угодою та кредитним договором між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 12/14/942 від 27 липня 2010р., за яким іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку об'єкти нерухомості: квартиру № 80 та машиномісце № 80 що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.1. іпотечного договору, іпотека забезпечує повне виконання грошових зобов'язань ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана», що випливають та/або виникнуть у майбутньому з генеральної кредитної угоди № 010/14/055 від 23 квітня 2007р., терміном дії до 23 квітня 2011р., укладеної між іпотекодержателем, позичальником/позичальниками, а також з будь-яких додаткових угод, що укладені або можуть бути укладені. Відповідно до кредитного договору позичальник/позичальники отримує/отримують від іпотекодержателя кредит у розмірі еквівалентному 13540000,00 дол. США, при цьому строки та порядок погашення позичальником/позичальниками кредиту, сплати процентів, комісій, неустойок та інших платежів визначено кредитним договором 157-160 т. 1). В подальшому, 29 березня, 15 червня 2011р. та 27 травня 2013р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] були укладені договори про внесення змін, відповідно № 12/14/942/1, №12/14/942/2, № 12/14/942/3 до іпотечного договору № 12/14/942 (а.с.161 - 163 т. 1). 30 липня 2013р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та [PERSON] було укладено про заміну сторони та внесення змін до іпотечного договору № 12/14/942 від 27 липня 2010р., який укладено сторонами у зв'язку із відчуженням первісним іпотекодавцем ([PERSON] ) на користь нового іпотекодавця ( [PERSON] ) нерухомого майна ( квартира № 80 та машиномісце № 80 що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ), що є предметом іпотечного договору, відповідно до договорів купівлі продажу від 30 липня 2013 р. за №№ 1405, 1406 (а.с.164 т. 1). 30 квітня 2015р. третьою особою 1 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що при вчиненні третьою особою 1 виконавчого напису, було порушено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», так як у нотаріуса були відсутні документи, що можуть підтвердити безспірність заборгованості боржника і встановити прострочення виконання зобов'язання, що свідчить про наявний між сторонами спір з приводу розміру заборгованості за кредитним договором. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин). Відповідно до п. 283 Інструкції, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, визначено, що у разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Вчинення виконавчого напису за заявою одного з іпотекодержателів здійснюється нотаріусом після спливу десяти днів з дня одержання іншими іпотекодержателями письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі отримання письмової заяви від попереднього іпотекодержателя, який має вищий пріоритет, про припинення звернення стягнення на предмет іпотеки виконавчий напис нотаріусом не вчиняється. Виконавчий напис на іпотечному договорі, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, достатніх для встановлення безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов'язання. За змістом п. 284 Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Судом достовірно встановлено, що 26 лютого 2015р. на адресу позивача, третьої особи 2, були направлені відповідачем вимоги (попередження), щодо повернення всієї суми боргу за кредитним договором, з зазначенням суми боргу, та роз'ясненням права відповідача на примусове звернення стягнення на заставлене майно. Будь-яких заперечень, щодо суми заборгованості та даних, викладених в вищезазначених повідомленнях - вимогах відповідача, позивач до банку не пред'явив. Судом достовірно встановлено, що відповідачем були виконанні всі вимоги, які ставляться до заяви про вчинення виконавчого напису, передбачені положеннями п. 283 Інструкції, крім того, відповідачем було надано всі документи третій особі 1, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. за № 1172 для одержання виконавчого напису. Протягом всього часу розгляду справи в суді, сторона позивача не надала суду, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України належних і допустимих доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, як і не клопотала перед судом про витребування доказів. Доводи представника позивача, що з боку третьої особи 1 мало місце порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» в частині відсутності належних документів, що можуть підтвердити безспірність заборгованості боржника і встановити прострочення виконання зобов'язання при вчиненні виконавчого напису нотаріуса не знайшли свого підтвердження, як і не знайшло свого підтвердження, що позивач не погоджувався з сумою заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису. Оцінюючи належність, достовірність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed