Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В серпні 2014 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області, в якому просив встановити факт постійного проживання [PERSON] з померлим [PERSON] за адресою: садове товариство №12, садовий будинок [ADDRESS] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], а саме, на [INFO] року, а також, визнати за нею як спадкоємцем за законом право власності на садовий будинок [ADDRESS], садове товариство №12, мотивуючи тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, заява не була подана. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні представник Ізмаїльської міської ради Одеської області - [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що [PERSON] належав садовий будинок [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії АВА №989317 від 30.06.1999 року, що також підтверджується відповіддю КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» №959 від 13.08.2014 року. (а.с.19, 36) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 4). Отже, після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить садовий будинок [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.06.1999 року, зареєстрованого з реєстрі за № 2-2835, посвідченого Ізмаїльською державної нотаріальної конторою (а.с. 19). За життя спадкодавець заповіту не залишив, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37850909 від 11.07.2014 року, згідно якого, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], [INFO] відсутня (а.с. 12). Відповідно ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] №258/01-16 від 11.07.2014 року представнику позивача [PERSON] - [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із тим, що згідно ст. 1270 ЦК України заявнику необхідно було протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, заява [PERSON] не була подана, тому немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке належало померлому [PERSON] (а.с. 11). Листами Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 20.08.2014 року №1971/01-16 та приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] повідомлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, заяв від спадкоємців до контори не надходило (а.с. 36, 37). Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON], тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved