Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

В провадженні суду перебувала вищевказана справа. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06.03.2019 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (суддя ЦелухА.П.) Судом при ухваленні рішення не вирішено вимогу позивача про збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20.10.2009 року. Сторони відповідно до ст. 270 ЦПК України на розсуд суду в судове засідання викликались, не з`явились. Строк на виконання рішення, встановлений законом не закінчився. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 19.11.2018 року [PERSON] звернулась із позовом про позбавлення батьківських прав, збільшення розміру аліментів. 06.03.2019 року ухвалено рішення, яким [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стосовно вимоги про збільшення розміру аліментів рішення суду не ухвалено, в той час як позивач подавала докази по цій вимозі. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, зокрема, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, за якою, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням. При вирішенні зазначеного питання Верховний Суд України дійшов висновку про відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, і ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Отже, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, судами мають бути враховані не тільки вимоги, визначені ст.192 СК України, а й інші обставини, які відповідають реаліям життя. Згідно із положеннями Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення. Доказів на підтвердження майнового стану відповідача, наявності такого та його розміру позивачем не надано, поряд із тим, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою відмови у позові. Враховуючи середню заробітну плату по місту Одеса, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», суд вважає можливим збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] до 972 грн., що дорівнює 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, які перешкоджають відповідачу у сплаті аліментів у мінімальному встановленому законом розмірі судом не встановлено. Аліменти у новому розмірівідповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved