Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

в позові вказано, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04.11.2008. В шлюбі народилась донька [PERSON] 10/08/2003. Відповідач є батьком дитини. Донька перебуває на вихованні та утриманні матері та проживає з нею. Відповідач тривалий час не проживає і не спілкується з дочкою, матеріально їй не допомагає, але має таку можливість, оскільки працює в Республіці Польща і отримує європейську заробітну плату. Відповідач як батько дочки, не утримує свою дитину, яка потребує матеріальної допомоги. Дитина сторін навчається у Івано-Франківському національного технічному університеті нафти і газу, згідно договору № АМ- 46-2 про підготовку бакалавра на денній формі навчання терміном 3 роки 10 місяців, з 15/09/2020 до 30.06.2024; дитина належить до осіб з інвалідністю. Тому позивачка просила присудити стягнення аліментів в сумі 7000 гривень. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позов. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] зареєстровано сторін спору. Відповідно до договору АМ-20-046-2 [PERSON] отримує освітні послуги з 15/09/2020 по 30/06/2024 в ІФНТУНГ. 01/09/2021 позивач та [PERSON] уклали договір про надання правової допомоги. Відповідно до квитанції №000138 відповідач сплатила 1500 гривень за надання правової допомоги. Відповідно до письмового відзиву на позов відповідачем заперечено позов, оскільки відповідач допомагає своїй дружині та її малолітній дитині та погоджується сплачувати аліменти в сумі 1500 гривень. Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15/09/2021. Відповідно до виписки №№10835/15, 10858/12, 5875/08, 11959,11967/14, 3993, 13116, 4821/21, 10788/19,3801/18, 2103/17 2719/16 проведено огляд [PERSON] . В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В ст. 198 СК України вказано, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином позивачем доведено право на аліменти у зв?язку із навчанням. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. У відзиві на позов вказано на можливість у відповідач сплачувати аліменти на користь позивача в сумі 1500 гривень. Однак при спростуванні позову відповідачем вказано, що у нього є дохід на утримання його нової сім?ї, можливість здійснювати утримання [PERSON] в сумі 1500 гривень, але відповідачем не доведено його рівня доходу та існуючу об?єктивну неможливість здійснювати утримання [PERSON] в сумі понад 1500 гривень. Також відповідачем не доведено обставину надання ним утримання [PERSON] в попередні періоди в сумі, що є меншою за зазначену позивачем в позові, яку б приймала позивач чи [PERSON] . Отже відповідачем не спростовано пояснення за позовом про те, що у нього відсутня об?єктивна можливість сплачувати на утримання [PERSON] 3000 гривень на час її навчання. Так само позивачем не доведено перед судом, що у позивача є витрати на суму 14000 гривень на утримання [PERSON] , половину з яких вона б вважала, що їх має компенсувати відповідач. Сама по собі обставина навчання [PERSON] у ВУЗІ не визначена законом в якості правової підстави для присудження аліментів в розмірі 7000 гривень. Так само обставина проходження [PERSON] медичних оглядів не визначена законом в якості правової підстави для присудження аліментів в розмірі 7000 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial