Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача на рахунок Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради суму виплаченої тимчасової державної допомоги в розмірі 3986,10 грн. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що на обліку в управлінні соціального захисту населення Соснівського району департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з 01.09.2013 по 31.03.2016 перебувала [PERSON] та отримувала тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на доньку Діану, так як відповідач ухилявся від сплати аліментів. 20.05.2016 [PERSON] надала довідку з Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси від 10.05.2016 про розмір сплачених аліментів відповідачем, згідно якої вона отримала аліменти в березні 2016 року в розмірі 300 грн. Таким чином з березня 2016 у відповідача виникла можливість утримувати дитину, а тому звернулися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Просили відмовити в задоволенні позову, оскільки в період, коли [PERSON] отримувала соціальну допомогу, відповідач також сплачував аліменти на утримання дитини, що підтверджується квитанціями, а тому вважають, що [PERSON] отримувала одночасно дві допомоги і своїми діями ввела в оману державу. [PERSON] в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.01.2011 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], 10.07.2009р.н., в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.11.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). Згідно з п. 2 «Порядку про призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженим постановою КМУ від 22.02.2006 року №189 (надалі - Порядок), тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів із одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернене стягнення. За даними довідки Придніпровського відділу ДВС ЧМУЮ від 27.09.2013, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.03.2013 по 31.08.2013 згідно вищевказаного рішення суду (а.с.10). Відповідно до заяви від 30.09.2013 та довідки Управління соціального захисту населення Соснівського району від 29.08.2016 [PERSON] отримувала тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з вересня 2013 по лютий 2014 включно та з січня 2016 по березень 2016 включно (а.с.8, 12-13). За даними довідки Придніпровського відділу ДВС ЧМУЮ від 10.05.2016 [PERSON] отримала аліменти від [PERSON] на утримання дитини в березні 2016 в розмірі 300грн, а тому відповідно до рішення про призначення допомоги сім?ям з дітьми від 26.05.2016, з 01.04.2016 соціальна допомога на утримання дитини [PERSON] не виплачується. Відповідно до п.10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі добровільного виконання рішення суду особою, зобов'язаною сплачувати аліменти. Відповідно до п.12 вищезазначеного Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Відповідно до ч.10 ст.181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментівдо Держаного бюджету України у судовому порядку. 15.07.2016 на адресу [PERSON] направлялася вимога про необхідність сплати надмірно виплаченої тимчасової допомоги (а.с.3). На теперішній час належну до повернення на рахунок департаменту соціальної політики Черкаської міської ради суму в розмірі 3986,10 грн. відповідачем не повернуто, а тому позов підлягає до задоволення. Доводи відповідача, що він сплачував аліменти в період отримання [PERSON] соціальної допомоги, суд не бере до уваги, так як вважає, що ці періодичні виплати згідно наданих квитанцій, сплачені в рахунок погашення заборгованості по аліментам. Так згідно наданої відповідачем довідки Придніпровського ВДВС від 27.07.2015р. станом на 01.05.2014р. відповідач мав заборгованість в розмірі 1886грн, а станом на 01.07.2015р. 9547,25грн /а.с.36/. Довідкою від 27.02.2017р. підтверджується, що станом на 01.02.2017р. розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів складає 25136грн, і це з урахуванням здійснених відповідачем платежів. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч зазначених вимог відповідачем не надано суду належних доказів того, що в період виплати [PERSON] допомоги на утримання доньки Діани відповідач належним чином виконував свій обовязок зі сплати аліментів, мав можливість його виконувати та не мав простроченої заборгованості зі сплати періодичних платежів. Вирішуючи спір між сторонами варто звернути увагу, що охорона дитинства в Україні має стратегічний загальнонаціональний пріоритет, у звязку з чим основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини з метою забезпечення реалізації прав дитини, в тому числі і права на утримання (Закон України «Про охорону дитинства»). Згідно ч.2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини держава зобов'язана забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя і з цією метою має вживати всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. З урахуванням зазначеного виплата державою допомоги дитині у звязку із порушенням відповідачем належного виконання свого зобовязання зі сплати аліментів, яке встановлено судом, не свідчить про порушення прав та інтересів відповідача, а є належним та необхідним заходом для забезпечення реалізації дитиною її права на утримання. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зауважує, що судові витрати по справі складаються з судового збору в розмірі 640грн. Відповідно до п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. У звязку з цим відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в сумі 640 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved