Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Суду пояснив, що його довірителька з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 1991 року, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду від 16 лютого 2007 року шлюб між ними розірвано, син залишений на проживанні з матір'ю. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, рішенням Рівненського міського суду від 24 жовтня 2008 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На даний час син є повнолітнім, а тому і стягнення аліментів з відповідача припинено. Однак, син на даний час навчається на ІІІ курсі денного відділення Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП І рівня акредитації, стипендії не отримує і перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати їй матеріальну допомогу на час навчання сина, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання сина, але не довше до досягнення сином 23 років. В судовому засіданні представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визнав частково. Суду пояснив, що за період сплати аліментів позивача згідно рішення Рівненського міського суду від 24 жовтня 2008 року, у його довірителя утворились значні заборгованості перед підприємствами, що надають житлово-комунальні послуги у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Крім того, він має на утримані батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, яка помірно надається ним на їх утримання зважаючи на розміри доходів. Також, він вимушений був придбати необхідні йому речі (металопластикову балконну раму) у зв'язку з чим він отримав кредит в банку, який він продовжує виплачувати. Розмір заробітної плати та пенсії відповідача складає 3535 грн., тому враховуючи вищевикладені обставини, представник відповідача не заперечує проти стягнення з його довірителя на утримання сина 1/7 частку його заробітку (доходу), що в середньому складає більше 500 грн. на місяць. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 1991 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. Рішенням Рівненського міського суду від 16 лютого 2007 року шлюб між ними розірвано, син залишений на проживанні з матір'ю. Рішенням Рівненського міського суду від 24 жовтня 2008 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На даний час син сторін [PERSON] досяг повноліття. З дослідженої в судовому засіданні довідки №04-2/503 від 07 жовтня 2014 року, виданої за підписом директора Рівненського автотранспортного коледжу вбачається, що [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення Рівненського автотранспортного коледжу НУВГП І рівня акредитації. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання сина [PERSON], який навчається, позивачу не надає, працездатний, отримує регулярний дохід, матеріальний стан післі завершення сплати аліментів згідно рішення Рівненського міського суду від 24 жовтня 2008 року у відповідача не змінився, посилання представника відповідача, шо його довіритель не може надавати матеріальну допомогу яку вимає позивач не заслуговують на увагу, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved