Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В проваджені Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «Ідея Банк» до [PERSON] в який позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 50,00 грн. та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 21015,79 грн., стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн. Позивач до судового засідання не зявився надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно норми ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Також у відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» (код ЄДРПОУ 19390819) виникло внаслідок зміни назви ПАТ «Плюс Банк» (ВАТ «Плюс Банк») відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку і є правонаступником всіх його прав та обовязків. В тому числі, ВАТ «Плюс Банк» було правонаступником ВАТ АКБ «Прикарпаття», яке в свою чергу, створено шляхом реорганізації ТзОВ «Комерційний банк розвитку лісової та деревообробної промисловості Прикарпаття«Прикрпатлісбанк», що підтверджується змінами до статуту ПАТ «Плюс Банк», погодженими Національним банком України 07.10.2011 року та зареєстрованими 13.10.2011 року. 18.06.2013 року між Позивачем, та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р23.198.70849. Згідно кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 15737 грн. та інше, зі сплатою 18% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим ордером Станом на дату подання цієї заяви [PERSON] не повернула отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, у звязку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Останній платіж боржником здійснено 18.09.2014 року. Отже, сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 17.08.2015 року становить: 21065,79грн. Заборгованість Відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № №29094419870849.980 та розрахунком заборгованості станом на 17.08.2015 року. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Кредитного договору [PERSON] свої зобовязання перед Позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі - відшкодування збитків. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 2 ст. 1050 ЦК передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Виконання зобовязання за договором №Р23.198.70849 від 18.06.2013 року забезпечено порукою [PERSON]. Відповідно до Договору поруки [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед Позивачем відповідати за виконання Боржником всіх зобовязань в межах 50 (пятдесят) гривень. Нормами ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України передбачено що, у разі солідарного обов'язку Боржників (Солідарних Боржників) Кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи що [PERSON]. взятих на себе кредитних зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 553, 554, 543, 610, 611, 612, 623, 627, 1050 ЦК України, ЗУ «Про заставу»,

Outcome: approved