overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 21 травня 1988 року у Вербилівській сільській раді було зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, про що зроблено актовий запис за №8. В шлюбі в них народилося двоє дітей, які вже повнолітні. Сімейне життя з чоловіком склалось невдало, у них часто виникають сварки, непорозуміння, чоловік зловживає алкогольними напоями, буду в нетверезому стані застосовує фізичну силу. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] вбачається, що 21 травня 1988 року у Вербилівській сільській раді народних депутатів Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис №8. Від спільного проживання в шлюбі в подружжя [PERSON] народилося двоє синів, які є повнолітніми. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2014 року подружжю [PERSON] було призначено три місяці для примирення. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз означає , що однією із ознак шлюбу є його добровільний характер. Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини , дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із пояснень позивача, чоловік зловживає алкогольними напоями, вчиняє сімейні скандали, будучи в нетверезому стані застосовує до неї фізичну силу. Крім цього, позивач не бажає відновлювати шлюбні відносини, про що свідчить наданий термін для примирення, яким вони не скористались. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала , суду пояснила, що 16 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та нею, про що зроблено актовий запис за №80. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO] . Сімейне життя з чоловіком склалось невдало, він зловживає алкогольними напоями, вчиняє сімейні скандали, що супроводжуються фізичним насильством, що негативно впливає на виховання дитини. Миритись не бажає, оскільки чоловік продовжує зловживати спиртними напоями, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Під час судового засідання, яке відбулось 16 вересня 2014 року відповідач [PERSON] заперечував щодо розірвання шлюбу, просив суд надати термін на примирення , оскільки має намір змінити свою поведінку та зберегти сім`ю. 17 грудня 2014 року відповідач в судове засідання не з`явився , причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений під розписку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що 16 жовтня 2006 року року було зареєстровано шлюб [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис за №80. Від спільного проживання в шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджує свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2014 року подружжю [PERSON] було призначено три місяці для примирення. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із пояснень позивача, чоловік зловживає алкогольними напоями, вчиняє сімейні скандали. Крім цього, сторони не бажають відновлювати шлюбні відносини, про що свідчить наданий термін для примирення, яким вони не скористались. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 07 вересня 1991 року у відділі запису актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 295. В період шлюбу народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та фактично припинені з 1999 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати, оскільки з 1999 року вона не підтримує жодних зв'язків з відповідачем, а з 2009 року фактично створила нову сім'ю. Спору щодо поділу майна немає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 07 вересня 1991 року у відділі запису актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 295. В період шлюбу народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, вважала, що примирення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 11 липня 2008 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Проте сімейні відносини не склалися та припинені з 2012 року. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї в зв'язку з чим виникали скандали. Позивачка має намір створити нову сім'ю в зв'язку з чим бажає розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не погоджується. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте вказував на те, що сімейні відносини припинені значно пізніше, між ними існує майновий спір, який буде вирішуватися в окремому порядку. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні для ухвалення рішення докази, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 11 липня 2008 року в Олександрівській селищній раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс, сторони проти розірвання шлюбу не заперечують. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення та позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 11 серпня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 157. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені між сторонами з березня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї в зв'язку з чим виникали скандали. Місце проживання дітей визначене, спір щодо поділу майна відсутній. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився з усіма обставинами, викладеними в позові, на примирення не погодився, вважав, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 11 серпня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 157. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені з березня 2014 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 14 лютого 2012 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 24. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені між сторонами з жовтня 2013 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Місце проживання спільної дитини визначене, спір щодо поділу майна відсутній. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб зберегти неможливо, оскільки на час розгляду справи у неї інша сім'я, а тому просила про його розірвання. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився з усіма викладеними позивачкою обставинами. На примирення не погодився, вважав, що шлюб зберегти неможливо, оскільки на час розгляду справи у нього інша сім'я, а тому просив про його розірвання. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 14 лютого 2012 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 24. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені з жовтня 2013 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 15 лютого 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 25. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені між сторонами з серпня 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї в зв'язку з чим виникали скандали. Місце проживання дитини визначене, спору щодо поділу спільного майна немає. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився з усіма обставинами, викладеними в позові, на примирення не погодився, вважав, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 15 лютого 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 25. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем погіршилися та припинені з серпня 2014 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 16 грудня 2000 року у Таборівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 13. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені між сторонами з січня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї в зв'язку з чим виникали скандали. Місце проживання дітей визначене, спір щодо поділу майна буде вирішуватися окремо. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. На примирення не погодилася. Вважала, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився з усіма обставинами, викладеними в позові, на примирення не погодився, вважав, що шлюб необхідно розірвати. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 16 грудня 2000 року у Таборівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 13. Від шлюбу мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені з січня 2014 року. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved