Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області, відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Дніпродзержинського міського Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку. У своєму позові позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, виселити з даної квартири та зняти з реєстраційного обліку. Позивач обґрунтовував своє звернення до суду неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору №014/800020/3133/74/1 від 18 квітня 2008 року. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив звернути стягнення на спірне нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 392 997,98 грн.; виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON] з предмету іпотеки та зобов'язати ВГІРФО МВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року, позов ПАТ «[PERSON] Аваль» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №014/800020/3133/74/1, укладеним 18 квітня 2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], яка складає 392 997,98 грн., у тому числі: 374 600,34 грн. заборгованості за кредитом; 15 034,83 грн. - заборгованості за процентами; 3 362,81 грн. пені за прострочення сплати кредиту та процентів, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №014/800020/3133/74/1, укладеним 18 квітня 2008 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], яким є квартира №4, розташована у будинку № 18 по вулиці Медичній в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, житловою площею 46,5 кв.м, загальною площею 63,6 кв.м, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Виселено [PERSON] зі спірної квартири. ВГІРФО Дніпродзержинського МУ МВС України в Дніпропетровській області зобов'язано зняти з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] В іншій частині позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 грудня 2012 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Дніпропетровської області від 30 липня 2014 року в частині відмови у виселенні та знятті з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] скасовані, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У судове засідання представник позивача, відповідачі та треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, не зявились, представник позивача надав суду клопотання, у якому просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/800020/3133/74, за умовами якого банк надав позичальнику кредит за програмою «Житло в кредит на вторинному ринку» у розмірі 35 тис. доларів США строком на 240 місяців, а останній зобов'язався його повернути рівними частинами до 18 квітня 2028 року (а.с.7-11). Згідно до вимог ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З метою забезпечення виконання [PERSON] зазначеного кредитного договору, 18 квітня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» (іпотекодержателем) та [PERSON] (іпотекодавцем) був укладений договір іпотеки, за яким іпотекодавець надав іпотекодержателю предмет іпотеки - квартиру №4, розташована у будинку № 18 по вулиці Медичній в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області (а.с. 14-16). 08 липня 2011 року ПАТ «[PERSON] Аваль» на адресу відповідача [PERSON] надіслано лист №С04-14-1-3/2145, згідно якого позивач пропонував відповідачу [PERSON] та всім громадянам, що мешкають у спірній квартирі, добровільно звільнити приміщення протягом 1 місяця з дня отримання цієї вимоги (а.с. 112). Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Зі змісту ч.3 ст.109 ЖК Української РСР та ст. 40 Закону «Про іпотеку» вбачається, що виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя (кредитора) або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 1322 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 1322 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку встановленому частиною третьою цієї статті. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», розяснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» своїм листом від 08 липня 2011 року (а.с. 112) попереджав відповідача [PERSON] та інших осіб, які проживають за адресою спірної квартири добровільно звільнити це приміщення в порядку передбаченому положеннями ст.40 Закону України «Про іпотеку». З наданих до справи письмових доказів (а.с. 19) вбачається, що на момент укладення кредитного та іпотечного договорів відповідач [PERSON] підтвердив, що він неодружений, у фактичних шлюбних відносинах ні з ким не перебуває, спірну квартиру придбав за особисті кошти у власне користування. Але, з довідки ТОВ «Інфо-ком» № 1182149 від 29 лютого 2012 року вбачається, що у спірній квартирі зареєстровано три особи: [PERSON], [PERSON]., [PERSON] (а.с. 118). Відповідно до п.2.1.6 Договору іпотеки, розділу 2 Гарантії, відповідач [PERSON] з моменту підписання договору іпотеки гарантує надання документів, що підтверджують право користування предметом іпотеки. Даний пункт договору позичальником порушений, інформація про реєстрацію третіх осіб в предмет іпотеки відповідачем не надавалась. Окрім цього, відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідачі не надали суду докази того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] на підставі яких документів були зареєстровані в квартирі №4, розташована у будинку № 18 по вулиці Медичній в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, та чи було повідомлено про це іпотекодержателя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] під час здійснення реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] були порушені умови договору про іпотеку та наявні реєстрації вказаних осіб позбавляє позивача виконати рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, у звязку з чим позовні вимоги про виселення [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved