Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В серпні 2017 року до суду звернувся заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької обласної Ради, Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину, мотивуючи його тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2017 року у справі №127/4046/16-к закрито провадження відносно [PERSON], [PERSON], які обвинувачувалися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення згідно ст. 284 п. 7 КПК України. При розгляді справи судом встановлено, що 04.12.2015 року близько 03 год. 45 хв. [PERSON] спільно з [PERSON], будучи попередньо знайомі з [PERSON], знаходились неподалік від центрального входу до продовольчого магазину «Україночка», який розташований по вул. Академіка Янгеля, 15 (вул. Фрунзе, 15) у м. Вінниці. У ході розмови між [PERSON] та [PERSON] виникла словесна суперечка, яка у подальшому переросла у бійку між останніми, до якої приєднався [PERSON] [PERSON] та [PERSON] умисно руками та ногами нанесли [PERSON] удари в ділянку голови та тулубу. Згідно висновку експерта №166 від 17.02.2016 року [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження, а саме: закриту травму грудної клітки - переломи 7, 8, 9 10-го ребер зліва, лівобічний гемоторакс, підшкірну емфізему, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоровя; закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, забій мяких тканин виличної ділянки справа та верхньої губи, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. У зв'язку з нанесеними тілесними ушкодженнями [PERSON] звернувся за медичною допомогою до Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова і перебував на стаціонарному лікуванні. Згідно довідки Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова вартість перебування у лікарні [PERSON] в період з 04.12.2015 року по 25.12.2015 року складає 13647,90 грн. [PERSON] та [PERSON] добровільно зазначені витрати добровільно не відшкодували. Просить стягнути з відповідачів на користь держави в особі Вінницької обласної ради 13647,90 грн. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину згідно ст. 1206 ЦК України. В судовому засіданні прокурор позов підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просила його задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представники Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова та Вінницької обласної ради до судового засідання не зявилися, надіслали на адресу суду заяви, відповідно до яких позов підтримали за викладених в позовній заяві обставин, просили слухати справу у їх відсутність. Відповідачі[PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явилися, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 61 ч. 4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2017 року, яка набула чинності 12.01.2017 року, у справі №127/4046/16-к закрито кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON], [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі ст. 284 п. 7 КПК України (а.с. 11-13). Ухвалою суду встановлено, що 04.12.2015 року близько 03 год. 45 хв. [PERSON] спільно з [PERSON], будучи попередньо знайомі з [PERSON], знаходились неподалік від центрального входу до продовольчого магазину «Україночка», який розташований по вул. Академіка Янгеля, 15 (вул. Фрунзе, 15) у м. Вінниці. В ході розмови між [PERSON] та [PERSON] виникла словесна суперечка, яка у подальшому переросла у бійку між останніми, до якої приєднався [PERSON] Після вказаного, [PERSON] та [PERSON], маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON], умисно руками та ногами нанесли останньому невстановлену досудовим слідством кількість ударів в ділянку голови та тулубу. Через декілька хвилин після зазначеного, [PERSON] вирвався та побіг в напрямку бокового входу до продовольчого магазину «Україночка». При цьому, [PERSON] спільно з [PERSON], продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень [PERSON], наздогнали останнього та знову умисно нанесли йому численні удари руками в ділянку голови та тулубу. Згідно висновку експерта №166 від 17.02.2016 року [PERSON] і [PERSON] умисно заподіяли [PERSON] тілесні ушкодження, а саме: закриту травму грудної клітки - переломи 7, 8, 9 10-го ребер зліва, лівобічний гемоторакс, підшкірну емфізему, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоровя; закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, забій мяких тканин виличної ділянки справа та верхньої губи, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Своїми діями [PERSON] та [PERSON] вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя. До нереабілітуючих підстав (тобто тих, які не знімають підозру, але звільняють від кримінальної відповідальності) відносяться такі, які зазначені в п.п. 5-7 ч. 1 ст. 284 КПК України. З довідки Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в торакальному відділенні в період з 04.12.2015 року по 25.12.2015 року. Вартість лікування хворого [PERSON] складає 13 647,90 грн. (а.с. 9). Відповідно до ст. 1206 ч. 1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної [PERSON] Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ст. 1206 ч. 3 ЦК України). Згідно ст. 1191 ч. 2 ЦК України держава, [PERSON] Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року №545 затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання. Відповідно до п. 2 цього Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. На підставі викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь держави потрібно стягнути 1600,00 грн. судового збору.

Outcome: approved