Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

В серпні 2015 року позивач Компанія Standing Assets S.A. («Стендінг Ессетс С.А.») звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути солідарно з [PERSON] (відповідач-1), Дочірнього підприємства «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ-Покровський посад» (відповідач-2) на його користь заборгованість, яка складається з 300 000,0 доларів США основного боргу, 146 410, 96 доларів США - процентів, 61 629, 97 доларів США - неустойки, на загальну суму 508 040, 93 грн. доларів США, що еквівалентно 11 186 456, 20 грн. по курсу НБУ на день звернення позивача до суду. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 05 лютого 2013 р. між Standing Assets S.A. («Стендінг Ессетс С.А.») , Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») та [PERSON] (поручитель) було укладено трьохсторонній договір позики, відповідно до якого позивач надав Компанії Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») у позику грошові кошти у сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США, а позичальник зобов`язався повернути позику в повному обсязі в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно пункту 4.1 Договору позики грошові зобов`язання позичальника за Договором (в тому числі зобов`язання щодо повернення Позики, сплати процентів та штрафних санкцій) в повному обсязі забезпечуються персональною порукою Поручителя - відповідача [PERSON] . Крім того, вказував, що 07 лютого 2013 року між Standing Assets S.A. («Стендінг Ессетс С.А.») та Дочірнім Підприємством «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ - Покровський посад» було укладено Договір поруки № 7-2, згідно якого ДП «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ - Покровський посад» поручився перед Кредитором (позивачем) за виконання зобов`язань Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») перед Кредитором (Позивачем), що виникли з Договору позики від 05.02.2013 року, а саме щодо сплати 300 000, 00 доларів США. Пунктом 1.3 Договору поруки № 7-2 передбачено, що Поручитель відповідає перед кредитором за Основним Договором частково, а саме за порушення Основного зобов`язання Боржником в межах суми, що становить 300 000, 00 доларів США. У строк, визначений умовами Договору позики, позичальник Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») суму позики не повернув і ухиляється від виконання узятих на себе зобов`язань. Поручителями також не виконані узяті них зобов`язання, що й примусило Позивача звернутися до суду з позовом. Провадження у справі було відкрито ухвалою від 28.09.2015 р. (суддя Роман О.А.). В листопаді 2015 р. представником відповідача-2 були подані заперечення, в яких сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість, стверджуючи, зокрема, і про припинення строку поруки щодо відповідача-1. В січні 2016 р. відповідач-1 [PERSON] , інтереси якого представлені адвокатом Винокуровим О.В., подав до суду зустрічну позовну заяву до Компанії «Standing Assets S.A.» («Стендінг Ессетс С.А.»), Компанії «Phoenix Capital Limited» («Фенікс Капітал Лімітед»), в який просить визнати припиненою поруку, що міститься в договорі позики від 05.02.2013 р., який укладений між «Стендінг Ессетс С.А. » (позикодавець), «Фенікс Капітал Лімітед» (позичальник) та [PERSON] (поручитель) з 29.08.2013 року на суму в розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, та з 01.10.2013 р. на суму в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США. Зустрічний позов мотивований тим, що у договорі позики від 05 лютого 2013 року чітко встановлений строк повернення позики, а саме: 28.02.2013 р. щодо суми позики в розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, та 31.03.2013 р. - щодо суми позики в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США. У зв`язку із тим, що позивач - « Стендінг Ессетс С.А. » пропустив шестимісячний строк для звернення з позовом до поручителя, і звернувся до суду з позовом лише 19.08.2015 року, поруку, що міститься в Договорі позики від 05.02.2013 року, слід визнати припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. Протокольною ухвалою від 30.03.2016 р. первісний та зустрічний позови об`єднані в одне провадження. 31.10.2016 року позивачем подано заяву про залишення без розгляду у даній справі позовних вимог Standing Assets S.A. («Стендінг Ессетс С.А.») до Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») 19.01.2017 року позивачем подано уточнену позовну заяву, згідно якої Standing Assets S.A. («Стендінг Ессетс С.А.») просив стягнути солідарно з поручителів [PERSON] та ДП «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ - Покровський посад» суму заборгованості в розмірі 300 000, 00 доларів США основного боргу, 146 410, 96 доларів США - процентів, 61 629, 97 доларів США - неустойки, на загальну суму 508 040, 93 грн. доларів США, що еквівалентно 11 186 456, 20 грн. по курсу НБУ на день звернення позивача до суду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 13.12.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку загального позовного провадження. Представник позивача за первісним позовом - адвокат Кочмарук М.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Винокуров О.В. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій заперечував проти задоволення первісного позову, зустрічний позов відповідача [PERSON] підтримав та просив задовольнити. Представники Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») та Дочірнього Підприємства «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ - Покровський посад» в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач Дочірнє Підприємство «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ - Покровський посад» до суду подав заяву, у якій підтверджував факт укладення договору поруки № 7-2 від 07 лютого 2013 року між Компанією Standing Assets S.A. та Дочірнім Підприємством «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ - Покровський посад» та просив слухати справу у його відсутність. 07.10.2016 відповідач «Фенікс Капітал Лімітед» подав до суду письмові пояснення, у яких зазначав, що грошових коштів за договором позики від 05.02.2013 року від позивача не отримував, розписки про отримання грошових коштів не підписував і не скріплював печаткою, у зв`язку із чим просив у задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Ухвалою від 30 червня 2021 року закрито провадження за первісним позовом в частині вимог Компанії «Standing Assets S.A. (Стендінг Ессетс С.А.) до Дочірнього підприємства «Інвестиційно-будівельна компанія «НЕСТ-Покровський посад», третя особа: Компанія «Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») про стягнення грошових коштів. Ухвалою від 30 червня 2021 р. залишено без розгляду первісний позов в частині вимог Компанії «Standing Assets S.A. (Стендінг Ессетс С.А.) до [PERSON] , третя особа: Компанія «Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») про стягнення грошових коштів. Судом продовжено розгляд даної справи за зустрічним позовом [PERSON] до Standing Assets S.A. ( Стендінг Ессетс С.А. ) , Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») про визнання поруки припиненою. Суд встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.02.2013 р. між Standing Assets S.A. ( Стендінг Ессетс С.А. ) (позикодавець), Phoenix Capital Limited («Фенікс Капітал Лімітед») (позичальник) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику у позику грошові кошти у сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позику в повному обсязі в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Факт укладання Договору позики сторонами не оспорюється. Відповідно до пункту 3.1 Договору позики, Позичальник зобов`язується повернути суму позики Позикодавцю у такі строки, а саме: суму в розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США - до 28.02.2013 р., суму в розмірі 100 00 (сто тисяч) доларів США - до 31.03.2013 р. Пунктом 3.3. Договору позики регламентовано, у разі повернення Позики (її частини) у строки, вказані в пункті 3.1 Договору, Позика вважатиметься процентною і на неї нараховуватимуться проценти в розмірі 20 % (двадцять процентів) річних. Проценти підлягають нарахуванню на суму Позики (її частину), що не була повернута Позикодавцю в строки, вказані в пункті 3.1 Договору, починаючи з дати, наступної після сплину строку сплати відповідної суми Позики, вказаної в пункті 3.1, по дату її фактичної сплати Позикодавцю. Згідно п. 4.1 Розділу 4 Договору позики («Забезпечення виконання зобов`язань), грошові зобов`язання позичальника за цим Договором (в тому числі зобов`язання щодо повернення позики, сплати процентів та штрафних санкцій) в повному обсязі забезпечуються персональною порукою Поручителя. Порука, що надається поручителем, є безумовною та безвідкличною і не залежить від причин невиконання зобов`язань позичальником. У разі ліквідації чи реорганізації Позичальника Поручитель зобов`язується виконати зобов`язання Позичальника за цим Договором, незалежно від наявності чи відсутності у Позичальника правонаступників. Пунктами 4.3, 4.4. Розділу 4 Договору позики визначено, що Поручитель зобов`язується перед Позикодавцем відповідати за своєчасне та повне виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором. У випадку повного або часткового невиконання Позичальником зобов`язань за цим Договором, незалежно від причин такого невиконання, Поручитель відповідає перед Позикодавцем за виконання таких зобов`язань у обсязі невиконаних Позичальником зобов`язань відповідно до умов цього Договору. У випадку невиконання (неповного виконання) Позичальником свого зобов`язання за цим Договором у встановлений строк у Позикодавця виникає повне право вимоги до Поручителя щодо сплати боргу Позичальника за цим Договором. Виконання зобов`язань Поручителем за даним договором є безумовним. Відповідно до п. 4.5 Розділу 4 Договору позики, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором у зазначені у Договорі строки (в т.ч. щодо повернення Позики та сплати Процентів), Поручитель зобов`язується не пізніше 2-х (Двох) банківських днів сплатити Позикодавцю суму не виконаних Позичальником зобов`язань, відповідно до умов цього Договору. У випадку недотримання Поручителем строків сплати грошових коштів, Поручитель зобов`язаний сплатити Позикодавцю неустойку в розмірі, встановленому, в п. 3.3 цього Договору. Тобто, судом встановлено, що вказаний договір позики має ознаки змішаного договору, оскільки ним врегульовуються: по-перше, відносини між кредитором та боржником в частині обов`язку останнього повернути позику у встановлений строк; по-друге, відносини між кредитором і поручителем щодо встановлення обов`язку останнього відповідати за порушення зобов`язання боржником. Згідно пункту 4.8 Розділу 4 Договору позики, порука діє до моменту повного виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором та припиняється виключно припиненням зобов`язання, що забезпечується нею. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов`язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука є способом забезпечення виконання зобов`язання у визначеному ним розмірі; договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обов`язками; у разі невиконання боржником основного зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов`язується виконати борг боржника замість останнього; обов`язок поручителя полягає не лише у виконанні обов`язку повернення позики замість боржника, а у виконання обов`язку сплатити передбачені договором позики проценти . Згідно із частиною 4 статті 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору позики від 05.02.2013 року, що містить в собі умови про забезпечення зобов`язання у виді поруки, вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору позики (пункт 4.8 Розділу 4 Договору позики) про його дію до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань перед Позикодавцем за договором позики не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Враховуючи, що в договорі позики від 05.02.2013 року строк виконання основного зобов`язання встановлений (п. 3.1) , а саме: 28.02.2013 р. - щодо суми позики в розмірі 200 000 (двісті тисяч) доларів США, та 31.03.2013 р. - щодо суми позики в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США, то у позивача Стендінг Ессетс С.А. виникло право пред`явити вимогу (позов) до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов`язання Позичальника Фенікс Капітал Лімітед щодо повернення суми позики, протягом 6 (шести) місяців з моменту прострочення строку повернення позики. Матеріалами справи підтверджується, що позивач Стендінг Ессетс С.А. звернувся до суду з позовом лише 19 серпня 2015 року, тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку, що є підставою для припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Верховний Суд України неодноразово висловлював свою позицію з цього питання (постанови від: 21.05.2012 у справах: №6-48цс11, №6-68цс11; 23.05.2012 у справі №6-33цс12; 18.07.2012 у справі №6-78цс12, № 6-134 цс 12 від 21.11.2012 р). До такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 554/1566/17 (провадження № 61-3643св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 683/1871/15-ц (провадження № 61-10679св19). Суд критично оцінює посилання представника позивача - адвоката Кочмарука М.В. про те, що до спірних правовідносин у даній справі мають бути застосовані положення частини 4 ст. 559 ЦК України, в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року, згідно яких у разі, якщо строк поруки не встановлено, то порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя, з огляду на наступне. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ці положення кореспондуються зі статтею 5 ЦК України, яка передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує відповідальність особи. У рішенні Конституційного Суду України від 05.04.2001 року № 3-рп/2001 зазначено, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, пунктом 1 розділу II Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018 року, яким встановлено трирічний строк для звернення з позовом до поручителя визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом. Закон № 2478-VIII від 03.07.2018 року набрав чинності 04.11.2018 року, проте позовну заяву у справі подано до суду 19 серпня 2015 року, тобто більш ніж за три роки до набрання чинності даним Законом. Пункт 2 розділу II Прикінцеві положення цього Закону не може бути застосовано до даних правовідносин, оскільки як встановлено судом порука, що міститься в договорі позики від 05.02.2013 року, є припиненою до введення в дію вказаного Закону. Правову позицію щодо недопустимості зворотної дії в часті норм Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 29 травня 2019 року (справа № 910/11429/18), від 11 серпня 2020 року (справа № 904/1478/19), від 26 вересня 2019 року (справа № 910/8635/18). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки є обгрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, оскільки зустрічний позов задоволено, то сплачений відповідачем [PERSON] судовий збір в розмірі 487, 20 грн. підлягає стягнення з відповідачів за зустрічним позовом - Standing Assets S.A. ( Стендінг Ессетс С.А. ) до Компанії Phoenix Capital Limited (Фенікс Капітал Лімітед) в рівних частках, тобто по 243, 60 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 549, 551, 559, 610, 622, 625, 629, 1046,1047, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved