Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В серпні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 05 лютого 2003 року вона уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: с. Шурине, провулок Студентів, 3, Миколаївського району Миколаївської області. Рішенням Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №39 від 24 жовтня 2000 року змінено найменування вулиці Студентів на провулок Студентський. Враховуючи викладене позивачка просила задовольнити позов. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області 05 жовтня 2015 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] В судове засідання позивачка не з`явилась, однак подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача - Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою, що знаходиться в с. Шурине, Миколаївського району Миколаївської області по провулку Студентів №3. Вказаний договір посвідчено нотаріально та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Рішенням Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №39 від 24 жовтня 2000 року змінено найменування вулиці Студентів на провулок Студентський. Після укладення вказаного договору позивачка не звернулась до відповідних органів для отриманні державного акту на землю на своє ім`я. Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України в редакції, яка діяла на час виникнення даних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчувалося державними актами. Відповідно до вимог статті 182 Цивільного Кодексу України, в редакції, яка діяла на час виникнення даних правовідносин, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Отже, з системного аналізу вищезазначених вимог Закону, які діяли на час виникнення вказаних правовідносин, вбачається, що позивачці [PERSON] необхідно було вказаний вище договір купівлі-продажу зареєструвати в Безводненській сільській раді Миколаївського району Миколаївської області та одержати Державний акт на право власності на землю на своє ім`я. Згідно п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22 червня 2011 року документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду , що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції Миколаївської області від 27 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну земельну ділянку у зв`язку з ненаданням нею державного акту, що посвідчує її право власності на вказану земельну ділянку. Разом з цим, згідно вимог ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути також і визнання права. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивачка правомірно набула право власності на земельну ділянку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 05 лютого 2003 року, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved