Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

В провадженні суду перебувала вказана цивільна справа за позовною заявою представника позивача\~ адвоката\~Молчанової Наталії\~Володимирівни,\~в інтересах [PERSON] до Державного підприємства «Селидіввугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків (професійне захворювання). 25 червня 2021 року по справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено частково. Суд вирішив: «Стягнути з Державного підприємства\~«Селидіввугілля» на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 40\~000 (сорок тисяч) гривень з утриманням обов`язкових платежів, згідно законодавства. В інших частині позовних вимогах відмовити. Судові витрати по справі, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, віднести на рахунок відповідача, стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» стягнувши на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 33 копійки.» Рішення суду набрало законної сили. 02 липня 2021 року на адресу суду представником позивача адвокатом Молчановою Наталією Володимирівною, в інтересах [PERSON] подано заяву про винесення додаткового рішення по вказаній цивільній справі, яким вирішити питання про стягнення з Державного підприємства\~«Селидіввугілля» на його користь [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень. Суд, розглянувши заяву позивача про прийняття додаткового рішення, дослідивши матеріали справи за номером провадження № 235/1935/21, приходить до наступних висновків. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2021 року позовну заяву представника позивача\~ адвоката\~Молчанової Наталії\~Володимирівни,\~в інтересах\~ [PERSON] до\~Державного підприємства\~«Селидіввугілля» про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~заподіяної ушкодженням\~здоров`я при\~виконанні трудових\~обов`язків (професійне\~захворювання) задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства\~«Селидіввугілля» на користь [PERSON] на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 40\~000 (сорок тисяч) гривень з утриманням обов`язкових платежів, згідно законодавства. В інших частині позовних вимогах відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат, однак, у судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5000 гривень, які позивач поніс при розгляді справи. Суд вважає наявними підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.\~\~ Позивачем [PERSON] заявлено вимоги відшкодування витрат на правову допомогу згідно укладеного договору з адвокатом Молчановою Н. В. в сумі 5000 гривень Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 0305.2018 року у справі № 72/1010/16-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження підставності вимог про відшкодування правових витрат надано такі документальні матеріали: - договір про надання правничої допомоги №14/03/21 від 22.03.2021 року, укладений з адвокатом Молчановою Н.В. (а.с. 31); Акт виконаних робіт за вказаним договором від 22.03.2021 року (адвокат Молчанова Н. В. надала наступні послуги: надання консультації по суті питань 1000,00 гривень, збір доказів для звернення до суду 1000,00 гривень, складання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1500,00 гривень, формування, засвідчення та подання позовної заяви до суду 1500,00 гривень, разом 5000 гривень (а.с. 29); квитанція до прибуткового касового ордера від 22.03.2021 року (а.с 30). Суд, надаючи оцінку вказаним доказам, - приходить до наступних висновків. Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витрачених адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Суд, враховуючи викладене, беручи до уваги зміст та підстави позову, часткове задоволення позовних вимог за результатами розгляду справи, строк розгляду справи, процесуальну поведінку представника позивача під час судового провадження (не приймав особисто участь в судовому засіданні), ставлення до виконання процесуальних обов`язків, обґрунтованість та пропорційність їх розміру з урахуванням виконаної адвокатом роботи та предмету спору, - вважає, що з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 гривень. В іншій частині понесення судових витрат у вигляді правничої допомоги слід відмовити. Таке присудження витрат на професійну правничу допомогу, на думку суду, буде відповідати принципу співмірності послуг адвоката з позицій його досвіду, об`ємності виконаної роботи, часу об`єктивно потрібного для надання позивачу послуг юридичного супроводження справи. Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.\~ Відповідно до абз. 3 п. 5 Постанови Пленуму Верхового суду України № 14 від 18.12.2009\~року «Про\~судове рішення»\~виправлення описок,\~арифметичних помилок,\~ухвалення додаткового рішення чи роз`яснення рішення при заочному розгляді справи здійснюються за загальними правилами, передбаченими статтями 219 221 ЦПК України. При цьому додаткове рішення може бути оскаржене відповідачем до суду, що його ухвалив. На підставі викладеного,

Outcome: approved