Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом публічного акціонерного комерційного банку «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11 жовтня 2005 року між ПАТ комерційного банку «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2005/840-К/154-Н. Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, позичальник надав кредити у сумі 49 500,00 доларів США., а [PERSON] прийняв на себе зобов'язання повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. У порушення умов Кредитного договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.08.2015 має прострочену заборгованість за кредитом - 6 894,38 доларів США, що за курсом НБУ на 27.01.2015 складає - 171 325,34 грн., за відсотками - 4 733,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 27.01.2015 складає - 117 638,90 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складає - 1 682 619,41 грн., за комісією - 327 980,05 грн., штраф - 107 501,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2005 ПАТ комерційного банку «Надра» та фізична особа [PERSON], (далі за текстом - Відповідач 2), уклали Договір Поруки №154/01 (далі за текстом - Договір поруки 1). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2005 ПАТ комерційного банку «Надра» та фізична особа [PERSON], (далі за текстом - Відповідач 3), уклали Договір Поруки №154/02 (далі за текстом - Договір поруки 2). Відповідно до умов Договорів поруки Відповідачі 2,3 як поручителі поручаються за виконання [PERSON] обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Позивач вважає, що в нього виникло право на стягнення з відповідач суми заборгованості за вказаним кредитним договором в солідарному порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином, клопотань чи заяв про перенесення дати розгляду справи суду не подавали. Причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 11 жовтня 2005 року між ПАТ комерційного банку «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2005/840-К/154-Н. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши кредит у сумі 49 500,00 доларів США (а.с. 8-12). У порушення умов Кредитного договору, [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.08.2015 має прострочену заборгованість за кредитом - 6 894,38 доларів США, що за курсом НБУ на 27.01.2015 складає - 171 325,34 грн., за відсотками - 4 733,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 27.01.2015 складає - 117 638,90 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складає - 1 682 619,41 грн., за комісією - 327 980,05 грн., штраф - 107 501,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с 24-25). Відповідно до листа № 13-210/7871-22612 від 07.12.2009 НБУ операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Відповідно до умов Кредитного договору, [PERSON] зобов'язаний в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором - Графіком погашення кредиту. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2005 ПАТ комерційного банку «Надра» та фізична особа [PERSON], уклали Договір Поруки №154/01 (а.с. 15-16). В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2005 ПАТ комерційного банку «Надра» та фізична особа [PERSON], (далі за текстом - Відповідач 3), уклали Договір Поруки №154/02 (а.с. 13-14). Як вбачається з умов договорів поручителі зобов'язались перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів позичальником, проте в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється. Щодо солідарної відповідальності [PERSON] та [PERSON] як поручителів за зазначеним кредитним договором, дані позовні вимоги також задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. Умовами договору передбачено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3 цього Договору. Згідно із ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з матеріалів справи такої вимоги банком пред'явлено не було. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України). З Договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3) про його дію до належного виконання Позичальником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Кредитним договором. Розглядаючи вимоги позивача що до стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу за порушення умов кредитного договору, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість таких вимог, оскільки позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження права вимоги у позивача вказаних сум та правомірності цих вимог відповідно до діючого законодавства, а тому в задоволенні цієї частини позову також слід відмовити. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, заборгованість по сплаті комісії. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 3 654 ,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням про сплату відповідної суми. На підставі викладеного,

Outcome: partial