Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до ПАТ «Ідея Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню звернулась [PERSON] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити визнавши виконавчий напис №1918 від 30 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем таким, що не підлягає виконанню ,та скасувати вказаний виконавчий напис. В судове засідання представник відповідача не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, однак подав до суду письмовий відзив на позов у якому просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. В судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куревічов О.М. не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, однак подав до суду письмові пояснення по справі у яких просив у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1918, про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору №Р23.120.11034 від 21 жовтня 2015 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON], строк платежу за яким настав 21 листопада 2016 року. Пропонує задовільнити вимоги публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» за період з 22 грудня 2916 року по 18 вересня 2017 року включно у розмірі: 3118,16 грн. - основний борг; 12374,70 грн. - прострочений борг; 5421,47 грн. - прострочені проценти; 237,70 грн. - строкові проценти; 327,49 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту; 12909,00 грн. - пеня (за останній рік); 1600,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 35988,52 грн. Вказаний виконавчий напис відповідачем по справі був пред'явлений до виконання у Рівненський міський відділ ДВС ГТУЮ у Рівненській області 27 листопада 2017 року. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус керувався ст.34 ч.1 п.19, ст.ст.87-89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду №826/20084/14 від 22 лютого 2017 року визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема: пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Крім того, ВАС України від 01 листопада 2017 року в справі №К/800/6492/17 прийшов до висновку та ухвалив, що судом апеляційної інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому судове рішення залишене без змін. 23 січня 2018 року Верховний Суд України відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року та ухвалу Вищого адміністративного суду від 01 листопада 2017 року. Оскільки постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконною та нечинною, рішення прийняті на підставі даного нормативно-правового акту не можуть вважатись законними, а відтак виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Тому суд вважає дії відповідача незаконними та необґрунтованими виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно наказу Мінюсту «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №20/5 від 03 березня 2004 року (далі - інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Позивач жодних повідомлень про усунення порушення не отримував ні від відповідачів ні від будь-кого іншого. Виконавчий напис було зроблено таємно із порушенням вимог законодавства України та умов договору відповідно до п.5.7. кредитного договору №Р23.12011034, а саме: «Вимога про дострокове погашення заборгованості за цим договором направляється позичальнику у письмовій формі і підлягає виконання ним в повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги. Тобто, банк мав проінформувати позивача про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень з боку позивача стосовно розміру заборгованості зазначена сума набула би статусу безспірної. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року №1155, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «М»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Відповідно до п.114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім»ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу. Враховуючи вищевикладене, боржник вважається належно повідомленим у тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Оскільки жодної письмової вимоги банку позивач не отримувала, тому суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису вимоги безспірності не були дотримані. В наданих відповідачем документах наявна вимога від 19 вересня 2017 року №12.4.2/Р23.120.11034, якою позивач ніби-то повідомлена про існування заборгованості та визначено строк дострокового виконання зобов'язання по кредитному договору та доказ направлення такої вимоги. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що 03 жовтня 2018 року представником по штрихкоду відслідковано переадресування даного листа 20 вересня 2017 року о 11:45, даний лист потрапив на пошту в м.Львів, 21 вересня 2017 року о 09:32:14 надходження до сортувального центру м.Рівне, 21 вересня 2017 року о 12:07:00 даний лист надіслано на відділення поштампу 33018, яке знаходиться в м.Рівне, вул.Відінська, 44, а позивач проживає по вул.Остафова в центрі м.Рівне та відноситься до центрального відділення пошти. Того ж дня 21 вересня 2017 року даний лист попадає в сортувальний цех і 22 вересня 2017 року він відправлений назад в м.Львів. Дані обставини підтверджують що лист відповідача з вимогою позивачу не вручався. Розрахунок розміру невиконаних зобов'язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчих написах зроблено банком одноособово без врахування думки та позиції позичальника [PERSON] не відповідає дійсній сумі заборгованості та є спірним з огляду на рішення Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, яким пункт договору ПАТ «Ідея Банк» стосовно щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі % від початкової суми кредиту визнано недійсним. Аналогічні висновки, щодо, щомісячних сплат за обслуговування кредитної заборгованості, були зроблені Верховним Судом України в постановах №6-1746цс16 від 16 листопада 2016 року, №6-80цс13 від 25 вересня 2013 року, №6-80цс12 від 12 вересня 2013 року. На час здійснення виконавчого напису, а саме 30 жовтня 2017 року рішення ВСУ вступило в силу. Тому суд вважає, що сума проплачено позивачем, так званої комісії повинна бути скерована на погашення заборгованості по тілу кредиту та відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.5.4. кредитного договору №Р23.12011034 «всі вимоги, що виникають при виконанні даного договору або у зв'язку з ним або випливають з нього та становлять предмет спору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському сулі при АУБ, згідно з регламентом суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди…». Пунктом 5.8. кредитного договору передбачено, що в разі невиконання позичальником умов даного договору або відсутності коштів у позичальника, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом примусового стягнення - пред'явити позов до позичальника, а також віднести на рахунки простроченої заборгованості всі суми заборгованості позичальника. Отже, за змістом даних пунктів договору власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який визначається кредитним договором №Р23.12011034. Таким чином, вирішення спорів або стягнення заборгованості за договором №Р23.12011034 можливо здійснити тільки за рішенням суду. Крім того слід зазначити, що у кредитному договорі №Р23.12011034 серед можливих способів стягнення відсутній такий спосіб, як вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. згідно квитанції, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved