Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 14.11.2018р. надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (третя особа: ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») про визнання недійсним кредитного договору №391/гр. від 03.06.2008р. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 19.11.2018р. було відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та задоволено клопотання позивача про витребування у ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» оригіналу кредитного договору № 391/гр від 03.06.2008р. з додатками та розрахунками, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] та про витребування у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» інформації стосовно стану досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за фактом шахрайського заволодіння коштами банку невстановленими особами по кредитному договору № 391/гр від 03.06.2008р., укладеному між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що до неї звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з вимогою про сплату заборгованості сумі 648 706грн. 93коп. в строк до 29.03.2018р. за кредитний договором №391/гр. від 03.06.2008р. , ніби-то укладений між позивачкою та ПАТ «ВіЕйБі Банк» (попередня назва ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»), право вимоги за яким на підставі договору про відступлення прав вимоги №6284 від 14.03.2018р. між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» перейшло до відповідача. Оскільки жодних кредитних договорів з ПАТ «ВіЕйБі Банк» (попередня назва ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») позивачка не укладала, грошей не отримувала, договір з ПАТ «ВіЕйБі Банк» (у разі його наявності) був укладений без її відома та на підробні документи, позивачка просила визнати недійсним кредитний договір №391/гр від 03.06.2008р., укладений між нею та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на підставі ст. 203, 215 ЦК України. В обґрунтування позову позивач також повідомила, що відповідно до наявних у неї відомостей, СУ УМВС України у Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу №70081201 за фактом шахрайського заволодіння коштами ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» невстановленими особами на підробні документи на ім`я позивачки та на ім`я її чоловіка [PERSON] . Також вона повідомила про наявність двох кримінальних проваджень, за якими невстановленими особами під час оформлення кредиту у відділенні ЗАО КБ «Кредит-Дніпро» та ДФ ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» були використані підроблені бланки паспортів, водійських посвідчень, пластикових свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, довідок про заробітну платню на ім`я [PERSON] та його дружини [PERSON] без їх відома. В порушенні кримінальних справ відносно [PERSON] та [PERSON] за ознаками ч.4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння майном банків, було відмовлено за відсутністю в їхніх діях складу злочину. Для проведення судової почеркознавчої експертизи для встановлення факту, що підписи на кредитному договорі №391/гр від 03.06.2008р., начебто укладеному між нею та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», [PERSON] надавала клопотання про витребування оригіналу цього кредитного договору. Свої вимоги до відповідача обґрунтовувала тим, що наслідки передачі недійсного права вимоги визначені нормою ст. 518 ЦК України, згідно з якою Боржник має право висувати проти вимоги Нового кредитора заперечення, які він мав проти Первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну Кредитора. Законом не передбачено можливості визнання недійсним договору про відступлення права вимоги у випадку передачі неіснуючої вимоги. Згідно із судовою практикою, наслідком передачі Первісним кредитором Новому кредитору недійсної вимоги не є визнання договору відступлення недійсним, а є виникнення у Боржника права заперечувати проти висуненої до нього вимоги Новим кредитором. Позивачкою та представником позивачки було також подано суду спільну заяву від 23.09.2019р., в якій вони підтримали позов, посилаючись на неодноразове невиконання відповідачем і третьою особою ухвали судді Ткаченко Н.В. від 19.11.2018р. про витребування доказів, та приймаючи до уваги п.4 ст.81 та п.10 ст.84 ЦПК України, просили визнати обставину, що [PERSON] не підписувала кредитний договір №391/гр від 03.06.2008р. В заяві також надані заперечення проти винесення заочного рішення, оскільки відповідач та третя особа обізнані про наявність справи, про дату, місце та час розгляду. Для забезпечення рівності прав учасників процесу позивачка та представник позивачки просили розглянути справу 23.09.2019р. також без їхньої участі та без технічної фіксації (а.с. № 75-79). Представник відповідача та третьої особи в підготовчі засідання 31.01.2019р., 20.03.2019р. та судові засідання 27.05.2019р. та 23.09.2019р. не з`явилися, про дату засідань кожного разу були повідомлені належним чином (а.с. № 42, 43, 53, 54, 60, 61, 72, 73). Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, або розгляд справи за відсутності їх представника не надіслав. Представник третьої особи - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Попач І.М. листом від 06.05.2019р. просив справу розглядати за відсутності представника банківської установи (а.с №62.63). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України проведено 20.03.2019р. (а.с. №57). Підстав ля винесення по справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов, передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України (позивачка та її представник в заяві до суду не дали згоду на винесення по справі заочного рішення). Ухвалою суду від 23.09.2019р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) було ухвалено про розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України та ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності представників усіх сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами з урахуванням заяв позивачки та її представника від 23.09.2019р. та представника третьої особи від 06.05.2019р. та з огляду на повторну неявку в судове засідання представника відповідача. Ухвалою суду під 23.09.2019р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) було ухвалено про визнання обставин про визнання того, що [PERSON] не підписувала кредитний договір №391/гр від 03.06.2008р. з огляду на те, що відповідач не надав оригіналу кредитного договору № 391/гр від 03.06.2008р. з додатками та розрахунками, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] , третя особа не надала інформації стосовно стану досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за фактом шахрайського заволодіння коштами банку невстановленими особами по кредитному договору № 391/гр від 03.06.2008р., укладеному між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] . Ухвалою суду від 23.09.2019р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) була прийнята відмова від розгляду клопотання від 17.09.2019р. про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи (а.с. № 74, 75-76). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Листом № 12/2-7132 від 28.02.2017р. ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва - ПАТ «ВіЕйБі Банк») позивачка була повідомлена про наявність начебто укладеного нею договору застави автотранспортного засобу від 03.06.2008р., відповідно до якого передано у заставу рухоме майно, а саме: автомобілю TOYOTA RAV 4, 2008р.в., білого кольору, кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . З телефонних розмов з працівниками третьої особи позивачка також довідалась, що договір застави автотранспортного засобу від 03.06.2008р. укладений у забезпечення начебто укладеного нею кредитного договору №391/гр. від 03.06.2008р. Листом №1 від 23.11.2017р. позивачка повідомила ПАТ «ВіЕйБі Банк», що жодних кредитних договорів та договорів застави транспортних засобів з ПАТ «ВіЕйБі Банк» (попередня назва ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») вона не укладала. Зазначений в листі №12/2-7132 від 28.02.2017р. автомобіль TOYOTA RAV 4, 2008р.в., білого кольору, кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , ніколи їй не належав, не був на неї зареєстрований та жодних відомостей про нього та його власників вона не має. Також з телефонних розмов з працівниками ПАТ «ВіЕйБі Банк» позивачка дізналася, що СУ УМВС України у Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу №70081201 за фактом шахрайського заволодіння коштами банку невстановленими особами на підробні документи на її ім`я та на ім`я її чоловіка [PERSON] Листом № 01-2/5195 від 22.03.2018р. позивачку було повідомлено, що 14.03.2018р. між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір №6284 про відступлення прав вимоги, за яким ПАТ «ВіЕйБі Банк» 14.03.2018р. відступив шляхом продажу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором №391/гр від 03.06.2008р. Листом №ДГ_vab_ПВ_064 від 20.03.2018р. від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» позивачку було повідомлено, що у зв`язку з укладанням 14.03.2018р. між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «ВіЕйБі Банк» договору №6284 про відступлення прав вимоги, до відповідача перейшло право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором№391/гр від 03.06.2008р. Також позивачка отримала від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» вимогу № ДГ_vab_ПВ_064 від 20.03.2018р. про сплату заборгованості за кредитним договором №391/гр від 03.06.2008р. в сумі 648 706грн.93коп. в строк до 29.03.2018р. Листом №2 від 10.04.2018р., направленим позивачкою на адресу третьої особи та відповідача, [PERSON] повторно письмово повідомила, що жодних кредитних договорів та договорів застави транспортних засобів з ПАТ «ВіЕйБі Банк» (попередня назва ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») вона не укладала. Зазначений в листі №12/2-7132 від 28.02.2017р. автомобіль TOYOTA RAV 4, 2008р.в., білого кольору, кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , ніколи їй не належав, не був на неї зареєстрований та жодних відомостей про нього та його власників вона не має. Також листом №2 від 10.04.2018р. позивачка нагадала, що за заявою ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» СУ УМВС України у Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу №70081201 за фактом шахрайського заволодіння коштами банку невстановленими особами на підробні документи на її ім`я та на ім`я її чоловіка - [PERSON] , та запропонувала звернутися до відповідного відділу Національної поліції Дніпропетровської області для отримання інформації про стан розслідування кримінальної справи та про їх з чоловіком непричетність до цих шахрайських дій. У своєму листі позивачка повідомила третій особі та відповідачу, що оскільки у будь-які договірні відносини с ПАТ «ВіЕйБі Банк» вона не вступала, у банка відсутні будь-які права вимоги до неї, як до позичальника за кредитним договором 391/гр. від 03.06.2008р. Також позивачка заперечувала і проти вимоги до неї з боку ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». Позивачкою надані письмові докази, що у 2008 році СУ УМВС України у Дніпропетровській області було порушено декілька кримінальних справ за фактами шахрайського заволодіння коштами банків невстановленими особами на підробні документи на її ім`я та на ім`я її чоловіка - [PERSON] Так СУ УМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальну справу №70081143 за фактом заволодіння майном ДФ ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» шляхом обману, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України на підставі заяви заступника директора ДФ ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» [PERSON] 23.10.2008р. СУ УМВС України в Дніпропетровській області винесено постанову про зупинення досудового слідства у кримінальній справі №70081143 відповідно до ст.206 п.3 КПК України від 1961р. у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила злочин. В процесі досудового слідства було встановлено, що невстановлені особи під час оформлення кредиту у ДФ ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» використали підробні бланки паспортів, водійських посвідчень, пластикових свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, довідок про заробітну платню, на ім`я [PERSON] та його дружини [PERSON] без їх відома. Постановою СУ УМВС України в Дніпропетровській області від 23.10.2008р. в порушенні кримінальної справи проти [PERSON] та [PERSON] за ознаками ч.4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами ДФ ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/3181/147908/73 було відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України за відсутністю в їх діях складу злочину. 31.07.2015р. ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом чоловіка позивачки - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Чоловік позивачки - [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання кредитного договору недійсним. Було витребувано матеріали кримінального провадження №70081143 та проведено судову почеркознавчу експертизу, за результатами якої було встановлено, що всі підписи на кредитному договорі та додатках до нього зроблені не [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2017р. по справі №201/13109/15-ц ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості та витрат було відмовлено. Зустрічний позов був задоволений. Кредитний договір № 014/3181/147908/73 від 29.04.2008р., укладений між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] визнано недійсним. 17.08.2008р. за заявою від 28.08.2008р. голови правління ЗАТ КБ «Кредит- Дніпро» Макарова А. П . про розшук та притягнення до відповідальності невстановлених осіб, які шляхом обману 14.04.2008р. в Гагаринському відділенні ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в рамках банківського продукту «Авто за годину» отримали кредит на ім`я [PERSON] , 1966р.н., в сумі 231 824грн. для придбання автомобілю «Тойота Ланд Крузер», згідно листа з автосалону ТОВ «Алмаз Мотор ЛТД», СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження №70081150 за ознаками ч.4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння майном ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро». В рамках цього провадження [PERSON] та його дружина [PERSON] були опитані в якості свідків, були перевірені оригінали паспортів та реєстраційних карток платника податків. В процесі досудового слідства було встановлено, що невстановленими особами під час оформлення кредиту у відділенні ЗАО КБ «Кредит-Дніпро» були використані підроблені бланки паспортів, водійських посвідчень, пластикових свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, довідок про заробітну платню на ім`я [PERSON] та його дружини [PERSON] без їх відома. Не співпадають фотокартки на паспортах та відео з камер стеження, розташованих в банку, не співпадають почерки, якими заповнені паспорти, дати та місце народження, дати та місце реєстрації шлюбу, не співпадають номери реєстраційних карток платника податків та інші відомості. Також у [PERSON] та його дружини [PERSON] були відібрані зразки підписів та встановлено, що вони не збігаються з підписами під кредитними документами. Постановою слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції Гусева С.І. від 05.09.2008р. по кримінальній справі №70081150 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за ознаками ч.4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння майном ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро», було відмовлено за відсутністю в їхніх діях складу злочину. Згідно вимог ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ст.203 ЦК України: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. 3 та 627 ЦК України. Свобода договору включає в себе й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог цивільного законодавства кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Позивачка не була стороною договору, не було її домовленості стосовно встановлення, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. В п. 8 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. Виходячи з викладеного вище, підставою для визнання договору недійсним є недодержання стороною чи сторонами вимог закону в момент укладення договору». Згідно п.1 договору №6284 про відступлення права вимоги від 14.03.2018р. за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (Кредитор) відступає ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (Новому кредитору) належні банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників/заставодавців зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами застави та договорами поруки) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору та розширеного електронного реєстру, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Згідно п.2 Договору Новий кредитор в день укладання цього Договору, але у будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, сплати штрафних санкцій у розмірах, передбачених Основними договорами та передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір Прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/ рахунків Боржників, що надано Банку відповідно до умов Основних договорів. Пунктом 5 Договору передбачено, що наявні у Банку документи, що підтверджують Права вимоги до Боржників, передаються Банком Новому кредитору за відповідним актом не пізніше 60 днів із дати укладення цього Договору. Згідно п.11 Договору про відступлення прав вимоги №6284 від 14.03.2018р. Сторони погоджуються, що визнання в подальшому недійсними (нікчемність) всіх або будь-якого Прав вимоги за основними договорами не вплине на дійсність цього договору та Банк не несе жодної відповідальності у разі визнання недійсними (нікчемності) будь-якого із Основних договорів. Відповідно до ст. 512 ЦК України (кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Наслідки передачі недійсного права вимоги визначені нормою ст. 518 ЦК України, згідно з якою Боржник має право висувати проти вимоги Нового кредитора заперечення, які він мав проти Первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну Кредитора. Законом не передбачено можливості визнання недійсним договору про відступлення права вимоги у випадку передачі неіснуючої вимоги. Наслідком передачі Первісним кредитором Новому кредитору недійсної вимоги не є визнання договору відступлення недійсним, а є виникнення у Боржника права заперечувати проти висуненої до нього вимоги Новим кредитором. Враховуючи неодноразове невиконання відповідачем і третьою особою ухвали судді Ткаченко Н.В. від 19.11.2018р., якою були витребувані доказів, та приймаючи до уваги п.4 ст.81 та п.10 ст.84 ЦПК України, суд визнав обставину, що [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) не підписувала кредитний договір №391/гр від 03.06.2008р. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги те, що позовні вимоги [PERSON] , яка була звільнена на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору за подачу позову, задоволено, судові витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 704грн.80коп. за ставками судового збору на 2018р. (оскільки позов подано 14.11.2018р.). На підставі викладеного,

Outcome: approved