Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В данй квартирі зареєстровані відповідачі по справі. Відповідачі в будинку не мешкають з 15.07.2014 року, вони виїхали до Російської Федерації, де мешкають по теперішній час. Їх речей в будинку не має, комунальні послуги вони не сплачують. В добровільному порядку відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не зперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, по невідомій суду причині, про день та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, повісткою. Представник третьої особи надала заперечення, з якого вбачається, що вони заперечують проти позбавлення неповнолітньої дитини [PERSON], 20.032.2008 року народження, права користування жилим приміщенням, бо не припустимо зменшення або обмеження прав та охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування дала аналогічні пояснення. Вислухавши позивача, представника тертьої особи, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 12.12.1994 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки комітету мікрорайону № 1 Краматорської міської ради відповідачі [PERSON], [PERSON], зареєстровані за адресою: [INFO]. Відповідно до акту [PERSON], [PERSON] з 15.07.2014 року, та по теперішній час за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 91-9, не проживають. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує квартиру та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в квартирі, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення квартири. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування ним, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить визнати неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Конституція України у ст 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування цим житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла. Відповідно до ч. 7 ст 7 Сімейного Кодексу України Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст 16 Конвенції про права дитини - жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання. Таким чином, суд вважає, що позоні вимоги позивача в частині визнаня неповнолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, не підлягають задоволенню, крім того, Орган опіки та піклування Краматорської міської ради також заперечує проти цього.

Outcome: partial