Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернулась в суд із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору №05/10/2005/840-К/637 від 07.10.2005р. ПАТ КБ «Надра» надав [PERSON] (відповідачу 1) кредит в іноземній валюті в сумі 15 800,00 доларів США, а останній передав банку у заставу автомобіль NISSAN PATROL, реєстраційний номер [NUMBER]. Крім того, як вказує позивач, зазначений кредит забезпечений порукою гр.України [PERSON] (відповідача 2), що відображено у вказаному кредитному договорі та договорі поруки №05/10/2005/840-П/637 від 07.10.2005р., а тому позичальник і поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. Позичальник, як зазначив позивач, зобовязався використовувати кредит на зазначені в договорі цілі та забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів у встановлені договором терміни, а поручитель відповідає перед банком за виконання вказаних зобовязань у повному обсязі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Однак, за твердженням позивача, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за користування кредитом відповідачі не дотримуються, а тому через невиконання ними своїх зобовязань загальний розмір заборгованості, станом на 08.06.2015р., складає 14 454,94дол.США, що в еквіваленті становить 303 926,76грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 373,21дол.США, що в еквіваленті складає 7 484,04грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 370,25дол.США, що в еквіваленті складає 7 784,80грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 11 179,38дол.США, що в еквіваленті складає 235 055,48грн.; заборгованість по сплаті комісії 2 532,10дол.США, що в еквіваленті складає 53 239,44грн., які позивач і просила стягнути з відповідачів. Уточнивши позовні вимоги, позивач також вказала, що 20.03.2012р. Красноокнянським районним судом Одеської області була розглянута справа №2/1517/305/2011 за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] та [PERSON], про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, рішенням по якій вимоги позивача були задоволені частково, однак виконавчі листи були видані лише 15.04.2015р., не зважаючи на те, що рішення набрало законної сили 09.04.2012р., а строк предявлення їх до виконання скінчився 09.04.2013р. За твердженням позивача, з моменту предявлення позову вперше, [PERSON] зобовязання по поверненню кредиту та сплаті нарахованих відсотків не виконував, а тому сума заборгованості значно зросла, хоча ціну позову в уточнених позовних заявах позивач не змінила, а лише доповнила їх заключну частину словосполученням «на користь Приватного акціонерного товариства [PERSON] банк «Надра». /ар.сп. 1-4,61-62,77-78,86-89,101-102,132-135 / Представник позивача в судове засідання не зявилась, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в її відсутності, а тому справа розглянута без її присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 35, 38-42 / Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові конверти з відміткою про його відсутність за зареєстрованою адресою місця проживання, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому справа розглянута без його присутності, що не суперечить вимогам ст.ст.74, 169 ЦПК України. /ар.сп. 37, 46, 51, 59, 84 / Відповідач [PERSON] подав заперечення проти позову, в яких, пославшись на Закон України «Про банки та банківську діяльність», вважав, що до суду з позовом звернувся неналежний позивач, зазначивши також, що доказів порушення ним будь-якого з зазначених пунктів кредитного договору позивачем не надано і строк позовної давності, на дату подання позову, сплив, а тому просив залишити позовну заяву без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 207 ЦПК України, а у разі незгоди суду з вимогою про залишення позовної заяви без розгляду, відмовити у задоволенні позовної заяви у звязку зі спливом позовної давності. /ар.сп. 92-96 / В судовому засіданні відповідач [PERSON], разом зі своїм представником, пояснив, що після отримання кредиту він протягом півтора року регулярно здійснював його погашення, а в звязку з виниклими фінансовими труднощами, в кінці 2007 року, знайшов покупця на свій автомобіль NISSAN PATROL, куплений за кредитні кошти, і узгодивши все в банку, продав його. При цьому, новим покупцем автомобіля, від його імені, у банку кредит був повністю погашений, і він, до розгляду судом даної справи, жодних повідомлень від банку, про заборгованість, не отримував, і про розгляд судом першої справи в 2012 році не знав. Всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги чи заперечення, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного: в «відгуку на заперечення» представник позивача з посиланнями відповідача [PERSON] про те, що до суду з позовом звернувся неналежний позивач, не погодилась, зазначивши, що в позовній заяві [PERSON] виступає позивачем не як така, що діє від власного імені у власних інтересах, а як така, що діє від імені Банку, тобто, на думку представника позивача, потрібно розуміти, що делегування, шляхом винесення Рішення, Виконавчою дирекцією Фонду, уповноваженій особі Фонду повноважень по виведенню неплатоспроможного банку шляхом здійснення його ліквідації, вже вказує на те, що ця Уповноважена особа Фонду, у даному випадку [PERSON], при здійснення своїх функціональних повноважень діє від імені банку ПАТ «КБ «Надра» і немає необхідності при формулюванні імені (найменування) позивача, вказувати цих чотири слова: «…діє від імені банку». Виходячи з вище наведеного, на міркування представника позивача, можна говорити про те, що відповідач не до кінця правильно трактує правові норми. Крім того, за твердженням представника позивача, також ті обставини, на які відповідач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх заперечень, не відповідають дійсності, а тому не підлягають задоволенню; /ар.сп. 152-153 / згідно кредитного договору №05/10/2005/840-К/637 від 07.10.2005р. та доданих документів (паспорту позичальника та правовстановлюючих документів банку), [PERSON] отримав від ПАТ [PERSON] банк «Надра» 15 800 доларів США кредитних коштів, для придбання автомобіля NISSAN Patrol, 1996р. випуску, номер кузову №JN1WYGY60U0201432, з кінцевим терміном повернення 06.10.2008р., під 13% річних за користування кредитом, та 0,18% за управління кредитом, зобовязавшись погашати кредит згідно встановленого графіку; /ар.сп. 9-10, 14-19 / п.3.4.2 кредитного договору визначена щомісячна сума мінімального платежу в розмірі 565,00 (пятсот шістдесят пять) доларів США; /ар.сп. 9 / п.5.2 кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% (одного) відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення; /ар.сп. 10 / в забезпечення виконання зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору, між банком та відповідачем [PERSON] 07.10.2005р. було також укладено договір застави, згідно якого останній передав в заставу належний йому автомобіль марки NISSAN PATROL, 1996р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], за узгодженою вартістю 106 700,00грн., що в еквіваленті складала 21 100 доларів США; /ар.сп. 12-13 / із договору поруки №05/10/2005/840-П/637 від 07.10.2005р., укладеного між Банком та відповідачем [PERSON] вбачається, що поручитель зобовязався відповідати перед Кредитором в повному обємі, всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами, за невиконання Позичальником зобовязань по зазначеному кредитному договору; /ар.сп. 11-13, 20-21 / п.2.1 договору поруки встановлено, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання по кредитному договору, при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконанні, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині); /ар.сп. 11 / відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015р. №356, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.06.2015р. №113 та наказу ПАТ «КБ «Надра» від 05.06.2015р. №428 [PERSON], із дати видання наказу, приступила до виконання повноважень уповноваженої особи вказаного Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», подавши від свого імені даний позов, в інтересах зазначеного банку; /ар.сп. 22-24 / наданим розрахунком заборгованості позивач стверджує, що заборгованість по кредитному договору №05/10/2005/840-К/637 від 07.10.2005р., станом на 08.06.2015р., складає 14 454,94дол.США, що в еквіваленті становить 303 926,76грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 373,21дол.США, що в еквіваленті складає 7 484,04грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 370,25дол.США, що в еквіваленті складає 7 784,80грн.; пеня за прострочення сплати кредиту 11 179,38дол.США, що в еквіваленті складає 235 055,48грн.; заборгованість по сплаті комісії 2 532,10дол.США, що в еквіваленті складає 53 239,44грн.; /ар.сп. 5-8 / із «загальної суми платежів клієнта по кредиту», викладеної в розрахунку заборгованості позивача, видно, що відповідачем [PERSON], в рахунок погашення кредиту (тіла кредиту, відсотків, комісії і пені по кредиту) було всього здійснено 17 платежів, останній із яких 26.12.2007р., і «загальна сума проплати» склала 19 507,81дол.США; /ар.сп. 5 / із «загальної суми платежів клієнта по кредиту», викладеної в розрахунку заборгованості позивача, також вбачається, що відповідач, після отримання кредиту, протягом року регулярно сплачував мінімальні розмірі платежів, в сумі 565,00дол.США, з незначним порушенням строків сплати, а в грудні 2007 року, в рахунок погашення кредиту, сплатив біля 10 000дол. США, що дає підстави вважати його пояснення, щодо продажу купленого за кредитні кошти автомобіля іншій особі, з погашенням нею заборгованості по кредиту, обєктивними, а залишкову суму несплаченого кредиту, в розмірі 373,21дол.США, як такою, що могла утворитись в результаті допущеної помилки при розрахунках працівниками банку; /ар.сп. 5 / рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 20.03.2012р. по справі №2/1517/305/2011 (провадження №2/1517/34/2012) позов ПАТ КБ «Надра», про стягнення заборгованості в сумі 3630,64 доларів США (28948,18грн.) за тим же кредитним договором, задоволено частково, і з відповідачів, солідарно, стягнуто лише 714,92 доларів США (5699,79грн.); /ар.сп. 54-55 / із виконавчих листів по зазначеному судовому рішенню вбачається, що рішення набрало законної сили 09.04.2012р., строк предявлення їх до виконання до 09.04.2013р., а видані вони лише 15.04.2015р., однак жодних доказів про причину тривалого неотримання виконавчих листів позивачем не надано; /ар.сп. 63-71, 80-83, 106-111 / в рішенні Красноокнянського районного суду Одеської області від 20.03.2012р. по справі №2/1517/305/2011 (провадження №2/1517/34/2012) констатовано, що в порушення вимог ст.60 ЦПК України, доказів порушення відповідачем п.п.4.3.2, 4.3.4, 4.3.10, .4.3.12, 4.3.13, 4.3.14 кредитного договору позивач не надав; /ар.сп. 55 / в листі Територіального сервісного центру №5149 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України №31/15/5149-150 від 02.02.2016р., на запит представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON], вказано, що відповідно до бази даних компютерного обліку НАІС МВС України на автомобіль NISSAN PATROL, кузов JN1WY60U0201432, власник [PERSON], 10.04.1975р. народження, були проведені наступні операції, а саме: 1. 07.10.2005р. реєстрація на [PERSON] з внесенням відмітки «відчудження заборонено без дозволу банка «Надра», д/н [NUMBER] (попередній д/н 77747КХ); 2. 27.12.2007р. заміна свідоцтва про реєстрацію, відмітку про обмеження знято згідно листа банку «Надра»; 3. 27.12.2007р. зняття з обліку по заяві власника. Також зазначено, що надати документи, на підставі яких було знято з обліку автомобіль, та документи, які стали підставою для зняття обмеження, надати неможливо, так як термін зберігання архівних справ (згідно чинного законодавства) 5 років і згідно акту знищення архівних справ №32 від 05.01.2013р. (запис №86) документи знищено; /ар.сп. 167-168 / Зміст вказаного листа, на думку суду, додатково підтверджує обєктивність пояснення відповідача [PERSON], щодо продажу вказаного автомобіля іншій особі, з погашенням нею заборгованості по кредиту, обєктивними, оскільки надання банком згоди на відчуження транспортного засобу, перебуваючого під заставою, при незначній залишковій сумі непогашеного кредиту, є загально-неприйнятним та нелогічним. до матеріалів позову не долучено, а в процесі розгляду справи позивачем не надано доказів про те, що поручителю, тобто відповідачеві [PERSON], відповідно до п.2.1 договору поруки, направлялось повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині); в матеріалах цивільної справи №2/1517/305/2011 знаходяться документи, які підтверджують, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], про час і місце розгляду справи, повідомлялись через оголошення у пресі, що відповідає положенням ч.9 ст.74 ЦПК України, а також міститься зворотнє поштове повідомлення про те, що відповідач [PERSON] копію судового рішення по зазначеній цивільній справі отримав 30.03.2012р., хоча в судовому засіданні по даній справі він заявив, що у вказаному зворотньому поштовому повідомленні підпис не його; /ар.сп. 73-76, 86 / ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру; ч.1 ст.256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; згідно ч.1 ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила, а за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; ч.ч.4, 5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а порушене право підлягає захисту лише у разі, якщо суд визнає причини її пропущення поважними; ст.57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів; згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо яких встановлені ці обставини. Таким чином, на переконання суду, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач звернувся до суду, за захистом, на його погляд, свого порушеного права, після спливу строку позовної давності, оскільки від закінчення строку виконання зобовязання за кредитним договором минуло більше трьох років, доказів вчинення відповідачами дій по визнанню боргу після вказаного строку позивачем не надано, а клопотання про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, позивач не подавав. На думку суду, саме таке рішення буде відповідати ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо справедливого розгляду справи, та правовій позиції Верховного Суду України, висловленої у справі №6-116цс13, щодо перебігу позовної давності. Водночас, з твердженням відповідача [PERSON] та його представника, щодо подачі позову неналежним позивачем, із-за оформлення позовної заяви від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не від імені ПАТ КБ «Надра», суд погодитись не може, вважаючи вказаний недолік суто формальним, з врахуванням подання позову саме в інтересах зазначеного банку, а тому залишення позову без розгляду із вказаних підстав суперечило б головному європейському принципу справедливого розгляду справи. Натомість, суд погоджується з позицією відповідача [PERSON] та його представника, щодо права позивача на виконання рішення Красноокнянського районного суду від 20.03.2012р., яке ніким не оскаржувалось та набрало законної сили, звичайно при поновленні пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, що з врахуванням стягнутою суми цілком захистить інтереси банку. На підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.256 ч.1, 257 ч.1, 258 ч.2 п.1, 261 ч.ч.1, 5, 267 ч.ч.4, 5 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed