Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 вересня 1997 року в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 801. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 27 вересня 1997 року в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №801. В період шлюбу, [INFO] року народилась донька - [PERSON], батьками в свідоцтві про народження якої записані сторони. Донька фактично проживає з відповідачем, спору про її місце проживання після розірвання шлюбу немає. Вказує, що сімейні стосунки з дружиною припинені у вересні 2004 року після того, як позивач працевлаштувався в м. Києві і виїхав туди на роботу. Протягом останнього року з дружиною не спілкуються. Впродовж десяти років постійно проживає в м. Києві, має іншу сім'ю, доньку [PERSON], 2006 року народження. Враховуючи, що з відповідачем близько десяти років проживають окремо, втратили будь-які сімейні зв'язки, кожен живе своїм життям, позивач створив іншу сім'ю, вважає, що сім'я розпалась остаточно, шлюб існує лише формально, а тому його необхідно розірвати. Вважає відновлення сім'ї та спільного проживання неможливим, будь-які заходи до примирення подружжя будуть недоцільними та суперечитимуть моральним засадам суспільства. Спору про майно на даний час немає. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідач не заперечила проти розірвання шлюбу, але вказала, що обґрунтування позовних вимог є невірним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи в частині часу припинення сімейних стосунків. Позивач зазначає, що подружжя припинило сімейні стосунки у вересні 2004 року і впродовж 10 років позивач проживає в м. Києві та має іншу сім'ю. Такі твердження є неправдивими та спростовуються актами від 24.10.2014 р. та від 04.11.2014 р. Згідно актів, подружжя разом з дитиною [PERSON], [INFO] з серпня 1991 року по листопад 2011 року проживали за адресою: [ADDRESS], а з листопада 2011 року по серпень 2014 року за адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивач часто від'їжджав до м. Києва на роботу, що в силу абз. 2 ч. 2 ст. З СК України не є підставою для визнання факту припинення сімейних стосунків. На думку відповідача, вказані обґрунтування позивача про припинення шлюбних стосунків 10 років тому вказані навмисно, щоб уникнути розподілу спільного майна, а саме квартири [ADDRESS], яка придбавалась в 2007 році згідно договору про дольову участь у будівництві житла. На підставі вищевикладеного просить, обґрунтовуючи рішення у справі, врахувати, що шлюбні стосунки подружжя припинились з серпня 2014 року, а не з вересня 2004 року, як про це вказує позивач у поданій заяві про розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Сторони перебувають з 27 вересня 1997 року у зареєстрованому Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області шлюбі, актовий запис № 801. Від спільного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно актів від 24.10.2014 року та 04.11.2014 року, подружжя разом з дитиною [PERSON], [INFO] з серпня 1991 року по листопад 2011 року проживали за адресою: [ADDRESS], а з листопада 2011 року по серпень 2014 року за адресою: [ADDRESS] /а.с. 24-25/. Відповідно до відповіді на запит суду № 1.105 від 24.12.2014 року [PERSON] був прийнятий у Товариство з обмеженою відповідальністю «СП Діалог-Київ» на посаду програміста з 09.09.2004 року. 29.09.2011 року ТОВ «СП Діалог-Київ» перейменовано на ТОВ «Антерос Україна» /а.с. 54/. [PERSON] працює в ТОВ «Антерос Україна» по теперішній час та обіймає посаду менеджера по продуктах ВКЗ Відділу підтримки продажів Технічного департаменту з робочим місцем у м. Києві та посадовим окладом згідно штатного розкладу. Проте, згідно довідки №14/35 від 09.01.2015 року, виданої Державною установою «Сектор медичного забезпечення УМВС в Кіровоградській області» Міністерства внутрішній справ України, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримували путівки на санаторно-курортне лікування в МРЦ «Кремінці» у серпні 2008 року, 2010 року та 2011 року. Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст. 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приходить до висновку, що жодною зі сторін не доведено саме з якого часу сторони припинили подружні стосунки та перестали вести спільне господарство, тому суд позбавлений можливості достовірно встановити час фактичного припинення шлюбу. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дитини. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved