overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. Свої вимоги позивач мотивував тим, що йому та відповідачам на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 9 січня 1997 року належить квартира № 9 за адресою: вул. [PERSON] (Парковій),28 в м. Миколаєві. Посилаючись на те, що вона має намір розпорядитися своєю часткою у праві власності на зазначену квартиру, проте, частки співвласників не визначені, просила суд задовольнити позов і виділити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, визначивши їх по 1/4 за кожним з співвласників. В судове засідання сторони не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі позов визнали. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 9 січня 1997 року, виданого згідно розпорядження № 08801 від 17 грудня 1996 року, зареєстрованому в ММБТІ 19 лютого 1997 року за № 16073, [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Частки у спільній сумісній власності на квартиру на теперішній час не виділені. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 9 липня 2015 року право приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У відповідності до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що частки кожного із співвласників квартири [ADDRESS] є рівними і складають по 1/4 частині за кожним зі співвласників.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Позивач вказує на те, що від 15 липня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] Рішенням суду від 15 листопада 2011 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу, 22 серпня 2005 року, у відповідачки народилася дитина - донька [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження записаний він. Проте він вважає, що дитина не його, оскільки познайомився з відповідачкою в кінці січня 2005 року, вступив з нею у статевий зв'язок в кінці лютого 2005 року. Відповідно дублікату обмінної карти пологового будинку № 2 пологи відбулися 22 серпня 2005 року, термін вагітності склав 39 тижнів. Тобто, зачаття дитини відбулося в грудні 2004 року, а саме до його знайомства з відповідачкою. Посилаючись на викладене, та заперечуючи, що він є батьком [PERSON], [INFO], просив суд виключити з актового запису про народження дитини відомості про нього як батька, стягнути на його користь судові витрати в тому числі витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач подав заяву, в якій вимоги позову про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього як батька підтримав, просив позов задовольнити. Щодо судових витрат, просив суд не стягувати їх з відповідачки. Відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини. Подала до суду заперечення проти позову щодо стягнення з неї витрат на правову допомогу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2005 року. 22 серпня 2005 року народилася [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 1 вересня 2005 року зроблено відповідний запис за №2344. Батьком дитини зазначений [PERSON]. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 листопада 2011 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. З пояснень сторін та матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні слідує, що позивач не є батьком [PERSON]. Згідно письмових пояснень відповідачки, наданих до суду, остання погоджується з тим фактом, що позивач не є батьком її дитини і про цю обставину він обізнаний не був. Згідно ст.. 136 СК особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст..ст. 122,124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За такого, факт, що позивач [PERSON] не є батьком малолітньої [PERSON], є встановленим. Тому підстав для проведення судово-генетичної експертизи не має. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна. В процесі судового розгляду позивач змінив позовні вимоги та просив визнати майно спільною сумісною власністю, а саме житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] та земельні ділянки: площею 0,25 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,27 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20 липня 2002 року він уклав шлюб з відповідачем, який 04 вересня 2015 року було розірвано. В період шлюбу 31 жовтня 2014 року вони з відповідачем за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] та земельні ділянки: площею 0,25 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]; площею 0,27 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], вказане майно було зареєстровано на праві власності за [PERSON]. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 03 березня 2004 року одружився з відповідачкою. Шлюб було зареєстровано в відділі РАЦС Борівського районного управління юстиції, актовий запис № 6. Дітей від даного шлюбу у сторін не має. З січня 2015 року стосунки між ними припинені. Сімя фактично розпалась. Подальше сімейне життя неможливе. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 березня 2004 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.6). Дітей від даного шлюбу у сторін не має. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з січня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що з 05 квітня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалося. Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Подальше сімейне життя неможливе. Позивач просить шлюб розірвати. Сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідачка проти позову не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище «Савченко». В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 квітня 2014 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 20 серпня 1988 року у Григорівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. Проте сімейні відносини не склалися та з червня 2014 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння в сімї. Спору щодо поділу майна немає. В зв'язку з цим [PERSON] просив про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, проти надання строку на примирення заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 1988 року у Григорівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між подружжям, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 28 грудня 2011 року у Рідківській сільській раді Радивилівського району Рівненської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Проте сімейні відносини не склалися та з вересня 2013 року припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є відсутність порозуміння в сімї, систематичні скандали. Спору щодо поділу майна немає. В зв'язку з цим [PERSON] просив про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, на примирення з відповідачкою не згоден. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в пресі, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві та представник позивача в судовому засіданні не заперечували проти такого порядку вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 28 грудня 2011 року у Рідківській сільській раді Радивилівського району Рівненської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між подружжям, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню 663,60 грн. судових витрат (243,60 грн. судового збору + 420 грн. витрат на оплату виклику відповідачки).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 15 жовтня 2005 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть. Разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 жовтня 2005 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 531, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть. Разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 2 червня 2001 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 2 червня 2001 року Ленінським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 281, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 6 вересня 1997 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітню доньку Олену, [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 6 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 620, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Бабін, дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітню доньку Олену, [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 7 жовтня 1995 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Позивач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. Заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 7 жовтня 1995 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 836, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Костик, дружини Костик. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати договір № 637 купівлі-продажу 2/25 частин домоволодіння з належними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Миколаєві по вул. Конопатна, 41, укладений 21 грудня 2000 року на Товарній Біржі «Сангай» - дійсним. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Про причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21 грудня 2000 року на Товарній Біржі «Сангай» між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 2/25 частин домоволодіння з належними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Миколаєві по вул. Конопатна, 41. Раніше спірні частки домоволодіння належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 квітня 1992 року, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори, зареєстрованому в реєстрі за № 6-2667, у БТІ м. Миколаєва за № 1213 від 11 квітня 1992 року. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену квартиру покупцю у власність, а покупець передав продавцю обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 березня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку -сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved