Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В серпні 2014 року позивачка [PERSON], за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в якому зазначила, що вони з відповідачем розлучилися, їх донька -[PERSON], [INFO], залишилась проживати з нею. З 01 вересня 2012 року і по теперішній час донька навчається на денній формі навчання інженерно-технологічного факультету Полтавської державної аграрної академії, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі і просила його задовольнити. Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали. Від подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. [PERSON] навчається на денній формі навчання інженерно-технологічного факультету Полтавської державної аграрної академії. Дата закінчення навчання 30 червня 2016 року, що підтверджується довідкою з місця навчання № 181 від 30 липня 2013 року ( а.с 5). Відповідач добровільно не допомагає доньці та більше того, присуджені аліменти на утримання доньки до її повноліття не сплачував, має заборгованість у розмірі 40 670 грн. 83 коп., що підтверджується довідкою - розрахунком, заступника начальника Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від 01 серпня 2013 року (а.с. 6). Як пояснила у судовому засіданні позивачка вони з відповідачем розлучилися, їх донька -[PERSON], [INFO], залишилась проживати з нею. З 01 вересня 2012 року і по теперішній час донька навчається на денній формі навчання інженерно-технологічного факультету Полтавської державної аграрної академії, оскільки відповідач добровільно не надає допомоги, вона змушена була звернутися до суду. Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору позовні вимоги [PERSON] надала суду аналогічні пояснення до пояснень позивачки. Відповідно до положення ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки, зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved