Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В позовній заяві вказано, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], [INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після смерті батька позивач є спадкоємцем за заповітом від 20.12.2007 року, посвідченого секретарем Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №238. Крім позивача, спадкоємцем за законом є його сестра [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину земельної ділянки, розташованої на території Скельківської сільської ради, розміром 2,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у оформленні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на ? частку земельної ділянки розміром 2,79 га, що розташована на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги з викладених в позові підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Представники Державної реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції, Василівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що 07 квітня 2013 року відкрилася спадщина після померлого [PERSON]. Спадкове майно складається з ? частини земельної ділянки площею 2,79 га, розташованої на землях Скельківської сільської ради Василівського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] від 18 січня 2008 року, виданого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №84. При житті [PERSON] реєстрацію права власності на успадковане ним після смерті [PERSON] право на земельну ділянку не здійснив. Після смерті [PERSON] за заповітом від 20 грудня 2007 року, посвідченим секретарем Скельківської сільської ради за №238, спадщину прийняв [PERSON]. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Право на земельну ділянку було успадковане [PERSON] після смерті [PERSON] на підставі на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 січня 2008 року, виданого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №84, але право власності належним чином не зареєстроване. Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації. Позивач [PERSON] своєчасно звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, проте на підставі п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що належить спадкодавцю. У відповідності зі ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи те, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], належним чином прийняв спадщину, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку і реєстрації земельної ділянки за померлим, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, тому суд приходить до висновку що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на ? частку земельної ділянки розміром 2,79 га, що розташована на території Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, що належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] від 18 січня 2008 року, виданого державним нотаріусом Дніпрорудненської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №84, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved