Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

в провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Добропільська міська рада Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім позивача у вказаній квартирі зареєстровані її дочка, [PERSON] та діти [PERSON], відповідно онуки позивача: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Проте останні вже тривалий час не проживають за вказаною вище адресою, не оплачують комунальні послуги та не беруть участі в утриманні вказаної квартири, оскільки ще в грудні 2017 року отримали громадянство Російської Федерації, отримали там житло та зареєструвалися за адресою: [ADDRESS]. Також останні знайшли собі там роботу, та не мають жодного наміру повертатися до України. Позивачка є особою похилого віку, оплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих в квартирі членів родини їй важко. Крім того, реєстрація відповідачів у квартирі позивача перешкоджає останній оформити субсидію. Тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зняти їх з реєстрації місця проживання за вказаною вище адресою. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином Надали до суду заяви, в яких просять розглянути цивільну справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в матеріалах справи є заява від останніх, в якій вони позовні вимоги позивача визнають. ПредставникДобропільської міської ради Февральова Ю.Ю. в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2000 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру номер [ADDRESS] Відповідно до довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 17/257 від 10.01.2018 року в квартирі за адресою: [ADDRESS], крім позивача [PERSON] зареєстровані ще її донька, [PERSON], [INFO], та онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.9). Також позивачем до матеріалів справи додано акт приватного підприємства «Добропільська ремонтно-експлуатаційна служба «Південний» № 39 від 11.01.2018 року, з якого вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], та її діти: [PERSON], [PERSON], та [PERSON], проте останні вже більше двох років за вказаною адресою не проживають, що підтверджують свідки (а.с.9). Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 156 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON], її неповнолітній син [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані і проживали в спірній квартирі з дозволу позивача, який є власником квартири. Але більше одного року без поважних причин відповідачі в зазначеній квартирі не проживають, витрати, пов'язані з утриманням квартири та оплатою комунальних послуг, не сплачуютьІншої домовленості між відповідачами та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Окрім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON], її неповнолітній син [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають місце реєстрації за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію за місцем перебування (а.с.12, 15,17,19), та є громадянами Російської Федерації (а.с.10-11, 16, 18). Також судом досліджені результати судового доручення про допит відповідачів, з якого вбачається, що відповідачі вимоги позивача визнають (а.с.51-56, 60-65). Згідно з положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави для визнання відповідачів [PERSON], її малолітнього сина, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Визнання зазначених осіб такими, що втратили право користування квартирою за вказаною вище адресою ніяким чином не буде порушувати їх житлові права. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вимога [PERSON] щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідачів є зайво заявленою, оскільки підставою для зняття особи з реєстрації є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а тому задоволенню не підлягає. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial