Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 04 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25 червня 2010 року, про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 219. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 червня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Зазначає, що останні 6 років між ним та відповідачем склалися погані взаємовідносини, відповідач постійно влаштовувала сварки та скандали. Позивач намагався зберегти сім`ю, однак з часом зрозумів, постійні сварки негативно впливають на стан здоров`я та виховання сина. Позивач зазначає, що всі спроби налагодити нормальні взаємовідносини у сім`ї не дали позитивних результатів. Відповідач часто залишала його та дитину, проживала у знайомих, бувало, що і в не знайомих людей. З 21 липня 2019 року відповідач залишила позивача та їхнього сина і стала проживати із своїми батьками. З цього часу позивач та відповідач не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Спроб до примирення ніхто не робив. Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін до суду не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: позивача - [PERSON] - 13.11.2019 року - подав заяву про ознайомлення із матеріалами справи (а.с.11); \\позивача - [PERSON] - 20.11.2019 року - подав уточнену позовну заяву (а.с.12); Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.11.2019 року позовну заяву залишено без руху (а.с.7-8); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 18.12.2019 року (а.с.18-19); Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.01.2020 року справу призначено до судового розгляду на 05.02.2020 року ( а.с. 32-33); В судове засідання 05.02.2020 року : відповідач - [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с.35). Конверт з повідомленням про вручення повернувся на адресу суду з відміткою, «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». (а.с.38). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань не надходило. Крім того виклик відповідача - [PERSON] здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.36); позивач - в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, повідомив, що відповідач перебуває в розшуку, має намір її знайти та укласти шлюб повторно. Також повідомив суду, що зі слів поліції відповідач [PERSON] перебуває в м. Брюссель, намагався із нею зв`язатись по номеру телефону [NUMBER] , проте на телефонний дзвінок ніхто не відповів. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25 червня 2010 року, про що Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 219 (а.с.3). від спільного шлюбу є дитина: - неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про що 28.10.2010 року Куликівською селищною радою Жовківського району Львівської області складено відповідний актовий запис № 70 (а.с.4). відповідач перебуває в розшуку: [PERSON] , [INFO] , 21.07.2019 року вийшла з дому, що за адресою: [ADDRESS] на даний час не повернулася та місце знаходження її невідоме, про що Шевченківським ВП ГУНП у Л/о позивачу [PERSON] видана довідка № 12840/43/10-19 від 01.11.2019 року. Даний факт зареєстровано в ЖЕО Шевченківського ВП ГУНП у Л/о під № 25587 від 24.10.2019 року. Слідчим відділенням Шевченківського ВП ГУНП у Л/о розглянуто матеріали та внесено в ЄРДР за №12019140090003648 від 25.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.29). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач покинула позивача, їх сина та те, що вона перебуває у розшуку. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. За час перебування у шлюбі сім`ї так і не утворилось, шлюб існує лише формально. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до вимог ст.. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. На підставі викладеного та

Outcome: approved