Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в обґрунтування якого вказала, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку. В даний час із відповідачем проживають окремо, відповідач добровільно допомоги в утриманні дитини не надає. У зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу). В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2009 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. [PERSON] є дитиною інвалідом, що підтверджується медичним висновком про дитину-інваліда віком до 18 років № 87 від 11.04.2014 року. Неповнолітня дитина проживає разом із матір'ю. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, а тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, працює в УМВС України у Хмельницькій області, має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, яка є дитиною-інвалідом, має задовільний стан здоров'я, інші особи на його утриманні не перебувають. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову, а тому згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved