Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 42 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Кутова в с.Козівка Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 63,2кв.м. та житловою площею 33,7 кв.м. в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 29.07.2013 року, [PERSON], померлої 07.11.2015року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він успадкував спірне нерухоме майно, однак не може отримати свідоцтв про право на спадщину у нотаріальній конторі оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 29.07.2013 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №155358, про що в книзі реєстрації смертей 29.07.2013 року зроблено відповідний запис за № 10. 07.11.2015року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №199459, про що в книзі реєстрації смертей 09.11.2015 року зроблено відповідний запис за № 17. Після смерті кожного з них відкривалася спадщина на частину спадкового майна, а саме : 1/2 частину будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться по вул. Кутова 42 в с.Козівка Тернопільського району Тернопільської області. Померла [PERSON] склала в користь позивача [PERSON] заповіт, посвідчений 14.03.1997року секретарем Козівської сільської ради Тернопільського району, що зареєстрований в реєстрі за №16, відповідно до якого заповіла йому все належне їй майно. Померла [PERSON] склала в користь позивача [PERSON] заповіт, посвідчений 31.03.2010року секретарем Козівської сільської ради Тернопільського району, що зареєстрований в реєстрі за №30, відповідно до якого заповіла йому все належне їй майно, крім земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,80га, розташовані на території Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. На даний житловий будинок Тернопільським районним госпрозрахунковим БТІ 04.08.2016 року виданий технічний паспорт. Згідно інформаційних довідок №496, №497 від 04.08.2016 року станом на 04.08.2016 р. по обліку бюро будинковолодіння № 42 по вул.Кутова в с.Козівка рахується по 1/2 частині за громадянами [PERSON], [PERSON]. Державна реєстрація права власності на будинковолодіння не проведена Згідно довідки №79 від 11.08.2016року, виданої Великогаївською сільською радою в колгоспному дворі в с.Козівка, по вул..Кутова,42, Тернопільського району Тернопільської області станом на 01.07.1990року членами двору були [PERSON] Іллінічна- голова двору та [PERSON] сестра. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору, тому суд приходить до висновку, що вони були власниками по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Козівка по вул.Кутова,42, Тернопільського району, Тернопільської області. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляв, а звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Тернопільської державної нотаріальної контори від 09.08.2016року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], померлої 29.07.2013року та після смерті [PERSON], померлої 07.11.2015року, у звязку із тим, що державна реєстрація права власності на житловий будинок в бюро не проведена. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок № 42 з надвірними будівлями і спорудами по вул. Кутова в с.Козівка Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею 63,2кв.м. та житловою площею 33,7 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 29.07.2013 року, [PERSON], померлої 07.11.2015року.

Outcome: approved