Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до КП «Малиновський ринок» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа - [PERSON]. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач [PERSON] вказував, що він працював в КП «Малиновський ринок». В серпні 2015 року [PERSON] було звільнено з роботи, однак в подальшому позивач був поновлений на роботі в судовому порядку. 22 березня 2016 року [PERSON] знов було звільнено за ст. 40 ч.1 п. 4 КЗпП України. Позивач вважає, що адміністрацією підприємства при його звільненні були допущені значні порушення трудового законодавства, що явилось підставою для звернення до суду із вимогами про визнання наказу №16-к/тр від 22 березня 2016 року про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але від особи надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник КП «Малиновський ринок» у судове засідання не з'явився, але від особи надійшла заява про заперечення проти заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову в повному обсязі - виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи було встановлено, що [PERSON] з 24 січня 2011 року працював на посаді інспектора з основної діяльності в КП «Малиновський ринок». На підставі наказу адміністрації підприємства №92-с/тр від 20 серпня 2015 року [PERSON] було звільнено з займаної посади за систематичне невиконання службових обов'язків за ст. 40 ч.1 п.3 КЗпП України з 21 серпня 2015 року. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 листопада 2015 року, [PERSON] зокрема було поновлено роботі. На виконання судового рішення адміністрацією підприємства видано наказ №14-к/тр від 11 березня 2016 року про поновлення [PERSON] на посаді інспектора з основної діяльності з 22 серпня 2015 року. Однак ознайомившись з наказом №14-к/тр від 11 березня 2016 року та посадовою інструкцією інспектора з основної діяльності КП «Малиновський ринок» від 10 червня 2014 року, [PERSON] від підписів про ознайомлення відмовився, про що свідчить акт від 11 березня 2016 року, складений заступником директора з основної діяльності Швець О.Є, заступником директора Бачуріним О.Г., юрисконсультом Романюк Г.С. та інспектором з кадрів Петренко Л.П. Факт ознайомлення з документами 11 березня 2016 року не заперечувався стороною позивача. 12 березня 2016 року, 14 березня 2016 року, 15 березня, 2016 року, 16 березня 2016 року, 17 березня 2016 року, 18 березня 2016 року, 21 березня 2016 року, [PERSON] протягом робочого дня був відсутній з 08:30 год. до 17:00 год., що підтверджується актами від 12 березня 2016 року, 14 березня 2016 року, 15 березня, 2016 року, 16 березня 2016 року, 17 березня 2016 року, 18 березня 2016 року, 21 березня 2016 року, складеними заступником директора з основної діяльності Швець О.Є, заступником директора Бачуріним О.Г. та інспектором з кадрів Петренко Л.П. 15 березня 2016 року адміністрацією КП «Малиновський ринок» поштою був направлений лист №58 від 14 березня 2016 року на ім'я [PERSON] з інформуванням про необхідність приступити до виконання посадових обов'язків та повідомленням про складення акту у зв'язку із неявкою його на роботу 12 березня 2016 року з поясненням причин такої неявки. Разом з листом на адресу [PERSON] було направлено наказ №14-к/тр від 11 березня 2016 року про поновлення [PERSON] на роботі, про що свідчить опис вкладення від 14 березня 2016 із штампом відділення поштового зв'язку від 15 березня 2016 року. 19 березня 2016 року вказаний лист був отриманий [PERSON], про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із штампом відділення поштового зв'язку від 19 березня 2016 року, що містить підпис [PERSON] в графі «розписка в одержанні» з зазначенням дати «19 березня 2016 року». Факт отримання листа не заперечувався стороною позивача. 18 березня 2016 року адміністрацією КП «Малиновський ринок» поштою був направлений лист №70 від 17 березня 2016 року на ім'я [PERSON] з інформуванням про зобов'язання приступити до виконання посадових обов'язків з 12 березня 2016 року та проханням поясненити причини неявки на роботу з 12 березня 2016 року, про що свідчить квитанція ВПЗ.Одеса-17 від 18 березня 2016 року. 21 березня 2016 року вказаний лист був отриманий [PERSON], про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із штампом відділення поштового зв'язку від 21 березня 2016 року, що містить підпис [PERSON] в графі «за довіреністю» з зазначенням дати «21 березня 2016 року». На підставі наказу адміністрації підприємства №16-к/тр від 22 березня 2016 року [PERSON] було звільнено з посади інспектора з основної діяльності ст. 40 ч.1 п.4 КЗпП України з 19 березня 2016 року. Вказаний наказ про звільнення та трудова книжка із відповідним записом, були отримані [PERSON], що не заперечувалось позивачем та підтверджено матеріалами справи. Як регламентує ст. 40 ч.1 п.4 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідні дії адміністрації КП «Малиновський ринок» щодо звільнення [PERSON] на підставі ст. 40 ч.1 п.4 КЗпП України відповідають положенням трудового законодавства, позивачем в суді не спростовано, а підтверджено факти невиходу на роботу з 12 березня 2015 року, а доказів, що б свідчили про поважність причин відсутності на роботі стороною позивача не надано. Як регламентує ст. 43-1 ч.1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема, звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації; чи звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. Сторонами не заперечувався факт відсутності в КП «Малиновський ринок» первинної профспілкової організації. Сторони у цивільному процесі користуються процесуальними правами на власний розсуд. Як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд не може погодитись із обґрунтованістю базових вимог [PERSON] про поновлення на роботі. Оскільки при розгляді справи суд не виявив порушень закону в діях адміністрації КП «Малиновський ринок», відсутність підстави для задоволення похідних вимог особи про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Outcome: dismissed