Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

В позові йдеться про те, що 22 травня 2019 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що шлюбне життя з відповідачем погіршилось. Відповідач знаходиться на заробітках в Чеській Республіці, не цікавиться життям сімї, не переживає за фізичний та духовний розвиток їх малолітньої доньки. Кошти на утримання дитини надає не впоєному обсязі. Тобто надсилає їх не систематично та в кількості, яку вважає за потрібно. Дитина потребує багато матеріальних затрат для харчування, побуту та й в загалі для нормального життєвого розвитку та здоров`я. Донька часто хворіє і вони систематично відвідують лікаря, позивач вважає необхідним стягувати аліменти у примусовому порядку. Крім цього, позивач вказує, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову та до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Моняк О.В. подала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили такі задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надіслав відзив на позовну заяву, в які позовні вимоги визнав частково. Аліменти на дитину готовий сплачувати в розмір 3000 грн. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними, а тому просить суд відмовити у задоволені цієї позовної вимоги. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По справі встановлено, що 22 травня 2019 року Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №17. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про шлюб від 22 травня 2019 року серії [NUMBER] . Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження. Неповнолітня дитина проживає з позивачем, про що зазначено в довідці № 980 від 26.04.2021 року (про реєстрацію та проживання). А також довідка від 02.04.2021 року № 281, про те що малолітня [PERSON] знаходиться на «Д» обліку сімейного лікаря. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд звертає увагу на те, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Крім цього, згідно ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі, а згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач має вік 25 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини, однак не в такому розмірі, як визначила позивач. Розмір аліментів в сумі 3000 грн. щомісячно на утримання дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дружини, на переконання суду буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у запропонованому нею розмірі в той час, коли заперечення відповідача щодо розміру його доходів є слушними. В той же час, відповідач не довів, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини, а його доводи з цього приводу є безпідставними. За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та 1000 грн. щомісячно на утримання дружини, тобто в меншому розмірі, ніж просила позивач. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial