Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку набувальної давності . Як вбачається з позовних вимог позивачі просять суд: визнати право власності на матеріали,\~обладнання незавершеного будівництвом житлового будинку (готовністю 58 %) по вул.Зеленій, 20, в селі Семенівка, Мелітопольського району Запорізької області за [PERSON], [PERSON] по ? частині кожному в порядку набувальної давності. \~ \~\~ В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачів по справі [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5\~ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності з вимогами ч.1 ст.\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Ч. 4 встановлює, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до відповіді КП «ММБТІ» від 01.11.2017 року [PERSON] володів житловим будинком незакінченим будівництвом на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.11.1995 року Мелітопольською районною нотаріальною конторою №2529, зареєстрованого в інвентар бюро м. Мелітополя 23.11.1995 р. №26. До інвентарної справи долучено: - договір дарування незакінченого будівництвом житлового будинку, посвідчений Мелітопольською районною держнотконторою Запорізької області від 26.12.1995 року за р№2719, на підставі якого 1/2 частина незакінченого будівництвом (14%) будинку переходить від дарувальника [PERSON] до обдарованого [PERSON]; - договір дарування незакінченого будівництвом житлового будинку, посвідчений Мелітопольською держнотконторою Запорізької області від 14.06.1997 року за р№292, на підставі якого 1/2 частина незакінченого будівництвом (58%) будинку, в рівних долях, переходить від дарувальника [PERSON] обдарованим: [PERSON] та [PERSON] по ? частині; - договір дарування незакінченого будівництвом житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області від [PERSON] від 16.10.1998 року за р№4404, на підставі якого право власності на 1/4 частину незакінченого будівництвом (58%) будинку переходить від дарувальника [PERSON] до обдарованої [PERSON]. 23.02.2002 року [PERSON] помер. Житловий будинок незакінчений будівництвом за адресою: вул.Зелена, 20, с.Семенівка, Мелітопольський р-н, Запорізька обл., належить на праві спільної часткової власності відповідно трьом співвласникам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме: [PERSON] належить ? частина незакінченого будівництвом житлового будинку готовністю 58% по вул.Зелена, 20, с.Семенівка, Мелітопольський р-н, Запорізька обл., всього 14,5 % готовності; [PERSON] належить ? частина незакінченого будівництвом житлового будинку готовністю 58% по вул.Зелена, 20, с.Семенівка, Мелітопольський р-н, Запорізька обл., всього 14,5 % готовності; А [PERSON] належить 1/2 частина незакінченого будівництвом житлового будинку готовністю 14% по вул.Зелена, 20, с.Семенівка, Мелітопольський р-н, Запорізька обл., всього 7% готовності, що є незначною часткою в спільному майні. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO] є сином батька [PERSON] та матері [PERSON] від іншого шлюбу. Наприкінці 1996 року [PERSON] виїхав на заробітки у Росію, з тих пір звязок між нами перервався, позивачі намагалися звязатися із ним, знайти його через спільних знайомих, соціальні мережі, однак спроби виявилися марними. Саме у той період часу коли відповідач виїхав, а саме з 1997 року здійснювалися значні будівельні роботи у житловому будинку незакінченому будівництвом, в яких відповідач не приймав участі, ані коштами, ані фізично. Натомість [PERSON] та [PERSON] є будівельниками за професією та особистими силами здійснювали будівництво разом із своєю матірю [PERSON] та добудували будинок з готовністю 14 % до 58 % готовністю та на сьогодні продовжують його оснащати та добудовувати. Крім того, саме позивачі постійно проживають [INFO], постійно здійснюють поліпшення житла, провели газ, воду, поставили вікна, сплачують за утримання будинку, за землю, комунальні платежі. Так як у позивачів склалося скрутне матеріальне становище через відсутність коштів будівництво житлового будинку призупинилося. Відповідач жодного разу не здійснював ані будівельних та ані ремонтних робіт у житловому будинку та надвірних спорудах за адресою: вул.Зелена, 20, с.Семенівка, Мелітопольього району, не ніс жодних витрат по сплаті комунальних послуг та поточних витрат на утримання незакінченого будівництвом житлового будинку, не виявляв бажання проживати у буднику, з моменту його виїзду в Російську Федерацію і по сьогодні відповідач жодного разу не зявлявся у будинку по вул.Зелена, 20, с.Семенівка, Мелітопольський р-н, Запорізька обл. Позивачі та відповідач не є членами однієї сімї, ніколи не проживали разом не не вели спільного господарства, в той час як між сторонами залишились лише віддалені родинні звязки, які ніколи ними не підтримувались. З боку\~відповідача не\~вчиняються жодні\~дії спрямовані\~на утримання,\~ремонт,\~облаштування та\~догляд за\~будинком як\~його співвласником,\~а натомість\~позивачі відкрито,\~добросовісно володіють\~обєктом незавершеного\~будівництва з\~1997\~року постійно. Інших осіб, які б мали право на обєкт незавершеного будівництва окрім позивачів немає. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1\~ст. 344 ЦК України. Тобто, об'єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі\~ст. 344 ЦК України\~є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на рухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом п'яти років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України). Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~(особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна. Відповідно до ч.3 тієї ж ст.331 ЦКУ закріплюється положення, згідно якого, до завершення будівництва (створення майна), особа\~ вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані у процесі цього будівництва (створення майна). Згідно із абзацом 1 ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, які були використані в процесі цього будівництва. Враховуючи те, що відповідач не проживав в житловому будинку, не утримував його, не вносив жодних коштів у рахунок його ремонту та плати комунальних послуг, визнання права власності за позивачами на незакінчений будівництвом житловий будинок за рішенням суду за набувальною давністю, не завдасть шкоди інтересам відповідача. З моменту, коли будівельні матеріали стають\~об'єктом незавершеного будівництва до моменту його прийняття до експлуатації цей обєкт виступає як фізично нерухома річ (у вигляді матеріалів), а юридично рухома річ, то для того, щоб набути на нього право власності, необхідне здійснення його державну реєстрацію. В зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку набувальної давності законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved