Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КС «Злагода», у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по десяти договорам про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на загальну суму 725\~314 грн., упущену вигоду в розмірі 15\~000 грн., втрати від інфляції в розмірі 155\~942 грн., три відсотки річних в розмірі 16\~320 грн., моральну шкоду в розмірі 30\~000 грн., а всього на загальну суму 942\~576 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Однак, на адресу суду подав заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача КС «Злагода» в судове засідання не зявився, хоча про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться у матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до статті 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Злагода» та [PERSON] було укладено наступні договори про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок: 1.Договір № [NUMBER] від 19 вересня 2012 року (а.с. 54), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 50\~000 грн. (а.с. 52), з процентною ставкою 30,5 % річних на строк до 19 вересня 2019 року; 2.Договір № [NUMBER] від 28 лютого 2014 року (а.с. 30-32), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 29 000 грн. (а.с. 29), з процентною ставкою 29,4 % річних на строк до 28 лютого 2019 року; 3.Договір № [NUMBER] від 18 квітня 2014 року (а.с. 64-67), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 24 000 грн. (а.с. 63), з процентною ставкою 29,5 % річних на строк до 22 травня 2015 року; 4.Договір № [NUMBER] від 31 січня 2014 року (а.с. 57-60), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 23\~891 грн. 14 коп. (а.с. 56, 61), з процентною ставкою 27,4 % річних на строк до 31 січня 2016 року; 5.Договір № 3440 від 27 травня 2014 року (а.с. 17-20), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 75 000 грн. (а.с. 16), з процентною ставкою 32,5 % річних на строк до 27 травня 2019 року; 6.Договір № [NUMBER] від 01 жовтня 2014 року (а.с. 22-24), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 50 000 грн. (а.с. 21), з процентною ставкою 30,4 % річних на строк до 01 жовтня 2019 року; 7.Договір № [NUMBER] від 17 грудня 2014 року (а.с. 48-50), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 309\~000 грн. (а.с. 51), з процентною ставкою 28,98 % річних на строк до 17 червня 2016 року; 8.Договір № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року (а.с. 26-28), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 30\~000 грн. (а.с. 25), з процентною ставкою 28,36 % річних на строк до 29 червня 2015 року; 9.Договір № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року (а.с. 34-37), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 3\~169 грн. 05 коп. (а.с. 33, 38), з процентною ставкою 2,5 % річних на строк до 29 червня 2015 року; 10.Договір № [NUMBER] від 12 січня 2015 року (а.с. 43-45), згідно умов якого позивачем було внесено строковий вклад на депозитний рахунок спілки в розмірі 2\~495 грн. 03 коп. (а.с. 38, 46), з процентною ставкою 18 % річних на строк до 12 липня 2015 року. [PERSON] та КС «Злагода» було зафіксовано суму виплат по укладеним між ними договорах, в яких зазначено розмір внеску та відсотки, які підлягають сплаті, що підтверджується відповідними актами звірки від 16 червня 2015 року (а.с. 68-70). Розмір відсотків, які зазначені в даних актах нараховувались не у відповідності до умов договорів, а на підставі рішення позачергових зборів членів КС «Злагода» від 26 січня 2014 року, яким, зокрема, передбачалось призупинення до 01 травня 2015 року проведення внесків (вкладів) на депозитні рахунки, як тих, строк дії яких закінчився, так і тих, по яких написано заяви про повернення достроково; визначення розміру заборгованості по процентах перед кожним із членів спілки станом на 01 лютого 2015 року із включенням цієї суми до основної суми вкладу по договору; переукладення договорів, строк дії яких закінчився, або продовження строку дії по договорах про залучення внесків (вкладів) на депозитні рахунки, які закінчуються протягом перехідного періоду (до 01 травня 2015 року) на строк не менше 6 місяців, при цьому на період до 30 квітня 2015 року процентна ставка встановлюється в розмірі 2,5 % річних (а.с. 71). При цьому, не погоджуючись із сумою відсотків, які були нараховані КС «Злагода», виходячи із 2,5% річних, позивачем було надано розрахунок відсотків за період з 01 лютого 2015 року по 05 листопада 2015 року, однак, він не може бути прийнятий судом як такий, що розрахований у відповідності до умов договорів, оскільки відсоткова ставка за користування внесками, за період з 01 травня 2015 року по 15 червня 2015 року, не відповідає відсотковим ставкам, які були обумовленні сторонами у договорах, по чотирьох договорах: № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року, № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року, № [NUMBER] від 12 січня 2015 року, № [NUMBER] від 22 квітня 2014 року, позивач, всупереч того, що строк зазначених договорів закінчився, нараховував відсотки за процентною ставкою договору, про що зазначив у своїй правовій позиції Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1891цс15 З огляду на зазначене, враховуючи умови договорів, які були укладено між [PERSON] та КС «Злагодою» зокрема, розмір процентної ставки за користування внеском, розмір внеску, який погоджений між сторонами в акті від 16 червня 2015 року, строк дії договорів, розрахунковий період (з 01 лютого 2015 року по 05 листопада 2015 року), то до стягнення підлягає загальна сума по внескам в розмірі 600\~386 грн. 14 коп., а по відсоткам, відповідно - 126\~856 грн. 32 коп., а всього на загальну суму 727\~242 грн. 46 коп. виходячи із наступного розрахунку: розрахунок заборгованості по відсоткам за період з 01.02.2015 - 05.11.2015 з урахуванням строковості дії договорів та розміру внеску згідно акту звірки від 16.06.2015 номер договорустрок дії договорусума внеску грн.розмір відсоткової ставкикількість днів за користування внескомсума відсотків за період зазначений в колонці 5 123456 2039 ДВ19.09.2012 - 19.09.201750 000,0030,5027711 573,29 3220 ДВ28.02.2014 - 28.02.201929 000,0029,402776 470,42 3356 ДВ22.04.2014 - 22.05.20152400029,51102 133,70 3162 ДВ31.01.2014 - 31.01.201623 891,1427,402774 967,92 344027.05.2014 - 27.05.201975 000,0032,527718 498,29 3736 ДВ01.10.2014 - 01.10.201950 000,0030,427711 535,34 3873 ДВ17.12.2014 - 17.06.2016309 000,0028,9827767 958,50 3882 ДВ29.12.2014 - 29.06.201530 000,0028,361483 449,82 3888 ДВ29.12.2014 - 29.06.20157 000,002,5014870,96 3904 ДВ12.01.2015 - 12.07.2015249518161198,10 всього:600 386,14 126 856,32 Щодо стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд зазначає наступне. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на зазначене, обовязок КС «Злагода» сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних за вимогою [PERSON] виникає лише у разі прострочення виконання зобовязання. Станом на день розгляду справи в суді, договори, по яким закінчився строк дії - це договір № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року, договір № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року, договір № [NUMBER] від 12 січня 2015 року, договір № [NUMBER] від 22 квітня 2014 року, а тому, по зазначеним договорах можливе стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, який становить 808 грн. 28 коп. за весь час прострочення, а також трьох процентів річних в розмірі 1 171 грн. 46 коп., виходячи із наступного розрахунку: номер договоруперіод розрахункусума боргу3% річнихІнфляційне збільшення 3356 ДВ23.05.2015-05.11.201526133,70356.55806.92 3882 ДВ30.06.2015-05.11.201533449,00351,90290,56 3888 ДВ30.06.2015-05.11.20157070,0074,3861,41 3904 ДВ13.07.2015-05.11.20152693,0025,4512,57 всього:808,281171,46 Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач КС «Злагода» не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, в результаті чого виникла заборгованість за наступними договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, а саме: Договір № [NUMBER] від 19 вересня 2012 року, Договір № [NUMBER] від 28 лютого 2014 року, Договір № [NUMBER] від 18 квітня 2014 року, Договір № [NUMBER] від 31 січня 2014 року, Договір № 3440 від 27 травня 2014 року, Договір № [NUMBER] від 01 жовтня 2014 року, Договір № [NUMBER] від 17 грудня 2014 року, Договір № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року, Договір № [NUMBER] від 29 грудня 2014 року, Договір № [NUMBER] від 12 січня 2015 року, на загальну суму 727\~242 грн. 46 коп., інфляційні в розмірі 808 грн. 28 коп. за весь час прострочення, а також трьох процентів річних в розмірі 1 171 грн. 46 коп. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов'язання не виконав, існує заборгованість за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, права позивача є порушені і підлягають захисту. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача упущеної вигоди в розмірі 15\~000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до приписів статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання коштів, які позивач просить стягнути з відповідача. Позивачем не доведена та обставина, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. З огляду на зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні вимоги позовної заяви про стягнення упущеної вигоди. Щодо позовної вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки ні договорами вкладу, ні законом, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачена така відповідальність за невиконання зобов'язання як відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що судом було задоволено вимоги позовної заяви на загальну суму 729\~222 грн. 20 коп., розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 7 292 грн. 22 коп.

Outcome: partial