Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту та страхування №Z62.00613.005492013 від 17.07.2019 року в розмірі 43517,39 грн., заборгованість за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки т а страхування №С-613-005480-19-980 від 17.07.2019 року в розмірі 5759,70 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 17.07.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z62.00613.005492013. Згідно договору позичальник отримала кредит в розмірі 50045 грн., зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач виконав свої зобов`язання, згідно умов кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру. Окрім того, 17.07.2019 року, згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування, текст якого розміщено на Інтернет-сторінці банку, між банком та позичальником було укладено угоду №С-613-005480-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно угоди, позичальник отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого угодою ліміту кредитної лінії, доступного позичальнику. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних та максимальний ліміт кредитної лінії встановлений у розмірі 200 000,00 грн. Позивач повністю виконав власні зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку позичальника. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23.10.2019 року серії [NUMBER] . Станом на дату смерті позичальника за договором кредиту та страхування №Z62.00613.005492013 існувала непогашена заборгованість, розмір якої, згідно розрахунку заборгованості, станом на 22.10.2019 року, становить 49669,29 грн. та складається із наступного: основний борг 46094,85 грн., прострочений борг 1389,22 грн., строкові проценти 97 грн., прострочені проценти 574,30 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 1501,35 грн., пеня 12,57 грн. Окрім того, станом на дату смерті позичальника, існувала непогашена заборгованість перед позивачем за угодою №С-613-005480-19-980, розмір якої станом на 22.10.2019 року становить 5759,70 грн. та складається із наступного: основний борг 4897,40 грн., прострочений борг 102,60 грн., строкові проценти 224,02 грн., прострочені проценти 197,40 грн., технічний овердрафт 219,72 грн., плата за використання коштів понад витратний ліміт 18,56 грн., та штрафні санкції 100 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком. 31.10.2019 року позивачем направлено дві претензії кредитора до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори. 23.07.2020 року отримано відповідь, в якій повідомлено про видачу свідоцтва про право на спадщину. Оскільки, спадкоємець позичальника вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором та угодою не задоволила, АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до спадкоємця позичальника. Позивач просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.01.2021 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім цього, ухвалою суд від 29.01.2021 року у Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи. 01.03.2021 року на виконання вимог ухвали Галицького районного суду м.Львова про витребування доказів від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшли копії спадкової справи №871/2019 щодо майна померлої [PERSON] . 03.03.2021 року [PERSON] подала до суду письмове клопотання про відвід судді Зубачик Н.Б. А також, просила скерувати справу за підсудністю до Солом`янського районного суду м.Києва за місцем її проживання. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 03.03.2021 року заяву відповідача [PERSON] про відвід головуючому у справі судді Зубачик Н.Б. - визнано необґрунтованою. Заяву про відвід судді передано до канцелярії Галицького районного суду м.Львова для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 ЦПК України. 29.03.2021 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач зазначила, що позовні вимоги заперечує, просить відмовити у задоволенні таких. В обґрунтування відзиву покликається на те, що позивач не надав суду доказів про пред`явлення вимоги кредиторам, доказів того, яке саме майно прийняв у спадок відповідач, а також не зазначено його вартість. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 27.04.2021 року у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про відвід судді Зубачик Н.Б. від розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Виклик сторін до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на поштову та електронну адреси сторін. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати, які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтись також за місцем виконання цих договорів. Судом встановлено, що п.9.22 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб договір кредиту виконується за місцем знаходження банку: [ADDRESS] та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтися також за місцем виконання договору. Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, підсудна справа, належить виключно позивачеві. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Солом`янського районного суду м.Києва необхідно відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.07.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z62.00613.005492013. Згідно договору позичальник отримала кредит в розмірі 50045 грн., зі сплатою 15 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів /а.с.30-31/. Також, 17.07.2019 року, згідно з умовами договору комплексного банківського обслуговування, текст якого розміщено на Інтернет-сторінці банку, між банком та позичальником було укладено угоду №С-613-005480-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно угоди, позичальник отримала кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого угодою ліміту кредитної лінії, доступного позичальнику. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних та максимальний ліміт кредитної лінії встановлений у розмірі 200 000,00 грн. /а.с.37/. Встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання згідно умов договорів, що підтверджується копіями меморіальних ордерів /а.с.32-34/. Однак, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, та інші платежі за кредитним договором. Разом з тим, судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, про що відділом держаної реєстрації смерті ГТУЮ у місті Києві було складено відповідний актовий запис №17608, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть від 23.10.2019 року, серії [NUMBER] /а.с.40/. Станом на дату смерті позичальника за кредитним договором кредиту та страхування №Z62.00613.005492013 існувала непогашена заборгованість, розмір якої, згідно розрахунку заборгованості, станом на 22.10.2019 року, становить 49669,29 грн. та складається із наступного: основний борг 46094,85 грн., прострочений борг 1389,22 грн., строкові проценти 97 грн., прострочені проценти 574,30 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 1501,35 грн., пеня 12,57 грн. На підтвердження вказаної заборгованості за кредитним договором позивачем надано довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором, видана AT «Ідея Банк» станом на 22.10.2019 року /а.с.36/. Окрім того, станом на дату смерті позичальника, існувала непогашена заборгованість перед позивачем за угодою №С-613-005480-19-980, розмір якої станом на 22.10.2019 року становить 5759,70 грн. та складається із наступного: основний борг 4897,40 грн., прострочений борг 102,60 грн., строкові проценти 224,02 грн., прострочені проценти 197,40 грн., технічний овердрафт 219,72 грн., плата за використання коштів понад витратний ліміт 18,56 грн., та штрафні санкції 100 грн. На підтвердження вище вказаної заборгованості за кредитним договором позивачем надано довідка-розрахунок заборгованості за кредитним договором, видана AT «Ідея Банк» станом на 22.10.2019 року /а.с.39/. 31.10.2019 року позивачем направлено дві претензії кредитора до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори /а.с.41-44/. 23.07.2020 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіною Н.О. повідомлено про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] /а.с. 99/. Крім того, за клопотанням позивача, судом витребувано належним чином завірені копії спадкової справи №871/2019, заведеної після смерті [PERSON] . Як вбачається з наданої державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіною Н.О. копії спадкової справи, 23.07.2020 року державним нотаріусом Стемпицькій Наталі Олександрівні, яка є спадкоємицею померлої [PERSON] , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншої інформації про видачу свідоцтва про право спадщину державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіною Н.О. у спадковій справі немає. Разом з тим, спадкоємець позичальника вимоги AT «Ідея Банк» щодо погашення наявної заборгованості за кредитним договором та угодою не задоволила, що свідчить про порушення прав та інтересів AT «Ідея Банк», як кредитора у даних правовідносинах, з огляду на наступне. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України, передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1. ст.625 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 1281 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). Статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», передбачена така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту, яка визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст.76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з вище викладеного, враховуючи те, що за життя позичальник не погасила борг по кредиту, який на даний час складає 55428,99 грн., а відповідач, будучи спадкоємцем боргових зобов`язань померлої, в добровільному порядку ухиляється від сплати такого боргу, відповідач не подала суду жодних доказів на спростування вимог позивача, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 55428,99 грн. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2270 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно дост.141 ЦПК України.

Outcome: approved