Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 16.01.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 вересня 1984 року, Львівським палацом урочистих подій про що зроблено актовий запис № 673. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 вересня 1984 рокуміж сторонами був зареєстрований шлюб. Зазначає, що протягом останніх років, стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та повага один до одного. Відповідач зловживає алкоголем, постійно принижує її. Фактично сім?ї вже давно не існує. Фактичні шлюбні відносини припинені. Примирення між сторонами не можливе. Просить шлюб розірвати. Відзив на позовну заяву не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: відповідач - [PERSON] - 24.03.2020 року подав заяву про відкладення розгляду справи у зв?язку із запровадженням карантинних заходів (а.с. 18); позивач - [PERSON] - 24.03.2020 року подала заяву в якій зазначила, що примирення між сторонами не можливо, не заперечує проти заочного розгляду справи, розгляд справи просить проводити у її відсутносіт (а.с.22); відповідач - [PERSON] - 24.03.2020 року подав заяву про відкладення розгляду справи розгляду справи у заяві зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнає, хоче примирення (а.с. 23); позивач - [PERSON] - 14.04.2020 року подала заяву в якій зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи, розгляд справи просить проводити у її відсутносіт (а.с.26); відповідач - [PERSON] - 16.04.2020 року подав заяву про відкладення розгляду справи до завершення карантину на території України (а.с. 28); відповідач - [PERSON] - 24.06.2020 року подав заяву, про розгляд справи у його відсутності в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує відносно розірвання шлюбу (а.с. 34); Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.02.2020 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання по справі на 24.03.2020 року (а.с.12-13). Судове засідання 24.03.2020 року відкладено (а.с.20); Судове засідання 22.04.2020 року відкладено (а.с.30); В судове засідання 24.06.2020 року: позивач [PERSON] - не з`явилась, про дату час та місце розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с.32) Подала заяву про розгляду справи у її відсутності (а.с.26); відповідач - [PERSON] - не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с.32). Подав заяву в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, відносно розірвання шлюбу не заперечує (а.с.34). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 08 вересня 1984 року, про що Львівським палацом урочистих подій в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 2673 (а.с.2); Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України уд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч 7ст. 279 ЦПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодекс. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розпаду сім`ї стали протилежні погляди на життя. Сім`я як така припинила існування. Відновлення стосунків суперечить їх інтересам. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин. За час перебування у шлюбі сім`ї так і не утворилось, шлюб існує лише формально. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та їх дитини, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 року №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: approved