Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 06 жовтня 2007 року сторонами зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 504, від якого мають на даний час малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили з 05 січня 2016 року через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю на дату звернення з позовом немає. Спору з приводу місця проживання дитини немає, оскільки сторони досягли згоди про проживання дитини з матірю. В судове засідання призначене після спливу наданого судом строку на примирення сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено, що 06 жовтня 2007 року сторонами зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 504 /а.с.5/, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Ухвалою від 15 березня 2016 року сторонам було надано строк на примирення до 15 серпня 2016 року. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду родини сторін є втрата взаєморозуміння та несумісність характерів. Заходи з примирення подружжя, вжиті судом, результату не досягли. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «Шевченко», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved