Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своєї позиції, позивач посилалась на ті обставини, що на підставі вона постійно проживає в квартирі [ADDRESS]. У позивача виникла заборгованість за спожиті послуги з водокористування та водовідведення перед ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», у зв'язку з чим було проведено тампонування випуску стоків даної квартири. [PERSON] звернулась до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з метою відновлення надання послуг, у зв'язку з чим було виявлено, що прилади обліку холодної та гарячої води в квартирі заявника не пройшли періодичну повірку та 01 липня 2015 року нарахування проводяться за нормою згідно довідки про склад сім'ї виходячи з чотирьох осіб, що проживають за даною адресою. При цьому, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» було роз'яснено позивачеві, що оскільки використання показань не повіреного приладу обліку не допускається, [PERSON] необхідно забезпечити повірку відповідних приладів обліку води та оплатити дані послуги за власний рахунок. Зазначені дії ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» позивач вважає неправомірними, у зв'язку з чим звернулась з даним позовом до суду, в якому, уточнивши первісні вимоги, просила суд зобов'язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити повірку квартирних приладів обліку води безкоштовно. Справа вже розглядалась судом. Так, заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 21 грудня 2015 року заявлений позов був задоволений. Але за заявою сторони відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 14 квітня 2016 року вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. При новому розгляду справи правове обґрунтування позову не змінювалось, але позивач уточнила заявлені вимоги та просила суд: визнати дії TOB «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зняття з обліку приладів водопостачання та водовідведення противоправними; зобов'язати TOB «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» виконати повірку квартирних приладів обліку води безкоштовно та перерахувати вартість послуг згідно з показниками неповірених лічильників у зв'язку з тим, що їх повірка не виконана з вини виконавця послуг в квартирі [ADDRESS]; зобов'язати TOB «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» виконати звірку квитанцій по оплаті за водокористування за вищевказаною адресою за 2008-2015 роки, надавши акт-звірки; стягнути з TOB «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень. Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Представник ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» у відкрите судове засідання не з'явився, товариство повідомлялось судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки представника суду не відомі, але від особи на адресу суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог із клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення і посилання сторін, дослідивши представлені письмові докази, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - виходячи з наступного. Під час розгляду справи і на підставі наявних доказів судом встановлено, що [PERSON] постійно проживає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартира підключена до інженерних мереж водопостачання та водовідведення, [PERSON] є споживачем відповідних послуг, що надаються ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» згідно особового рахунку [NUMBER] на підставі договору про надання послуг постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води №28796 від 01 січня 2008 року. За період з 13 лютого 2008 року по 27 травня 2015 року по квартирі сформувалась заборгованість за наданими послугами в розмірі 899,81 гривень, у зв'язку з чим було проведено тампонування випуску стоків даної квартири до оплати заборгованості. Як свідчить лист ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» №931-7УВ-03/1271 від 16 червня 2015 року, нарахування за послуги водоспоживання з 01 січня 2008 року по 20 листопада 2008 року здійснювались за нормою згідно довідки про склад сім'ї виходячи з чотирьох осіб, що проживають за даною адресою. З 21 листопада 2008 року нарахування здійснювались за приладами обліку холодної та гарячої води. Згідно листа ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» №986-7УВ-03/1271 від 01 липня 2015 року, оскільки прилади обліку холодної та гарячої води відповідної квартири 01 жовтня 2009 року не пройшли періодичну повірку, водоміри знято з обліку з 01 липня 2015 року. Надаючи виниклим між сторонами по справі належну правову оцінку, суд зазначає, що згідно ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Пунктами 3.3.3., 4.1. договору про надання послуг постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води №28796 від 01 січня 2008 року передбачено, що виконавець ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» має право припинити чи тимчасово обмежити без попередження подачу води. При цьому при виникненні заборгованості, що перебільшує вартість водокористування за останні два місяці, виконавець ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» залишає за собою право припинити надання послуг. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] прострочила виконання зобов'язання з оплати наданих послуг, що призвело до припинення надання послуг з боку ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал». Як передбачає ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. При цьому відносини у сфері метрологічної діяльності регулює Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Так згідно з вимогами статті 28 частин 1, 2 цього закону, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці. Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. В силу ст. 28 ч.3 Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Згідно п.1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (надалі - Правила), централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання. Пунктом 8 зазначених Правил передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно п.9 Правил, у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Згідно п.15 Правил, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує послуги зокрема з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Згідно п.24 Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року №869, до складу витрат на збут включаються витрати, безпосередньо пов'язані із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам, зокрема, витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата. Викладене свідчить, що положеннями вказаних нормативних актів визначено порядок оплати робіт з періодичної повірки засобів обліку із покладенням обов'язку здійснення такої повірки, обслуговування та ремонту засобів обліку на підприємства, які надають комунальні послуги (тепло-, водопостачання та водовідведення), із закладенням цих витрат в структуру тарифу. Заперечення сторони відповідача з цього питання суд не може прийняти до уваги, оскільки положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, - чітко визначений суб'єкт, що несе вказані витрати - підприємство, яке надає комунальні послуги. Включення або невключення вартості таких витрат в структуру тарифів не може бути підставою для зміни визначеного суб'єкту та покладення такого обов'язку на споживача. Таким чином, суд погоджується із позицією сторони позивача та вважає обґрунтованим зобов'язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити повірку приладів обліку за власний рахунок. Але при цьому, як зобов'язує процесуальний закон, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, виключно в межах заявлених вимог та не вправі на власний розсуд виходи за рамки цих вимог чи змінювати осіб, до яких такі вимоги заявлено (ст.ст. 11, 33 ЦПК України). Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак в силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення вимог сторони позивача щодо визнання дії TOB «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» противоправними, зобов'язання перерахувати вартість послуг та зобов'язання відповідача виконати звірку квитанцій. Викладене, в свою чергу, обумовлює відсутність підстав для задоволення похідних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди. Як наводить ст. 88 ч.ч.1,2,3 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку із частковим задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на користь держави пропорційну суму неоплаченого судового збору з розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial