Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~В позовній заяві [PERSON] зазначає, що 25 червня 2015року з ТОВ «Євролізинг Україна» уклав договір фінансового лізингу № д00168, предметом якого є трактор «Jinma 20E» обєм двигуна 1532см.куб.. Згідно п.1.8 договору предмет лізингу передається в користування протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати адміністративного платежу, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу. Договір нотаріально не посвідчувався. 25.06.2015року він перерахував на рахунок відповідача 14500грн. -завдаток за трактор згідно договору. Однак, в супереч вимогам договору, відповідач трактор не передав. Він неодноразово звертався з приводу передачі трактора або повернення коштів, але відповідач відповідав лише відмовками. Такі дії відповідача він вважає неправомірними, а договір нікчемним і тому, просить застосувати наслідки нікчемності правочину та стягнути з відповідача на його користь сплачений ним завдаток в сумі 14500гривень. В судове засідання позивач заявив про розгляд справи за його відсутності, вимоги задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, про розгляд справи за його відсутності не заявив. Справу розглянуто в порядку ст. 224 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи, у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, якщо позивач не заперечую проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням встановлених цим особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, повязаних з лізингом застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу з участю фізичної особи укладається у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. У Постанові від 06.11.2009року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ при визнання правочинів недійсними» Пленум Верховного Суду України розяснив, що при нікчемності правочину застосовуються наслідки недійсності нікчемного правочину, передбачені ч. 2 ст. 216 ЦК України: кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. В судовому засіданні встановлено, що 25.06.2015 року між сторонами було укладено договір фінансового лізингу № д 00168, згідно якого відповідач зобов'язується придбати у власність трактор «Jinma 260E» обєм двигуна 1532см.куб. і, згідно п.1.8 договору, протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати адміністративного платежу, передати його у користування позивачу. В цей же день позивач сплатив відповідачу завдаток в сумі 14500грн., що підтверджується квитанцією від 25.06.2015року, в якій вказано призначення платежу: завдаток за трактор згідно договору № д 00168. Із змісту Договору № д 00168 вбачається, що, він укладений в простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений.\~\~\~\~ Отже, оскільки [PERSON] і ТОВ «Євролізинг Україна» при укладенні договору фінансового лізингу від 25.06.2015року не дотрималися нотаріальної форми договору, яка є обовязковою, то такий договір є нікчемним і, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, не потребує визнання його таким судом, і при нікчемності даного договору застосовуються наслідки недійсності нікчемного правочину, передбачені ч. 2 ст. 216 ЦК України: кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, тобто ТОВ «Євролізинг Україна» має повернути позивачу 14500гривень-суму сплаченого ним завдатку. Встановлені обставини дають підстави суду зробити висновок, що вимоги доведені і позов слід задовільнити. Разом з тим, з відповідача слід стягнути 1378грн. судового збору. \~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved