Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

в позові вказано, що з 29.05.2015 року сторони перебувають у шлюбі, в якому у 2016 році народилась донька [PERSON] . Сторони тривалий час проживають окремо, неповнолітня донька перебуває на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач кілька раз самостійно надав кошти на утримання доньки по одній тисячі гривень, однак ці платежі були нерегулярними, їх не вистачало на забезпечення інтересів дитини. Дитина хворіла, що потребувало грошових коштів для лікування, її розвитку та виховання. Тому позивач просила суд присудити стягнення з відповідача аліментів в її користь на утриманні доньки в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка просила суд задовольнити позов та надала перед судом пояснення про те, що їй складно одній утримувати дитину, обов`язки батьків щодо утримання дитини одинакові і рівні, дитина потребує харчування та ортопедичного взуття; відповідач працює офіційно, інших утриманців не має, має змогу сплачувати аліменти. Тому позивачка просила суд стягувати з відповідача на свою користь половину його заробітку. В судовому засіданні відповідач надав пояснення про те, що він працює офіційно, але не в змозі віддавати позивачці половину заробітної плати, оскільки потребує лікування спини та зору, завжди придбавав все, що потрібно дитині, надавав кошти на її утримання. Судом встановлено наступні обставини. З 29 травня 2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 29.05.2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано сторін спору. В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже правові наслідки нездійснення позивачем дій щодо доказування витрат на утримання дитини процесуальним законом повністю покладено на позивача. Так позивачка надала суду копії квитанцій про здійснення витрат на придбання продуктів харчування, що не доводить само по собі правових підстав для присудження на її користь аліментів в розмірі 1/2 частки усіх доходів відповідача. В ч. 5 ст. 183 СК України вказано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже законом визначено безспірний порядок присудження аліментів, що залежить від кількості дітей, на утримання присуджуються аліменти. Половина заробітку в якості аліментів може бути присуджена за особливою формою судового рішення на трьох і більше дітей. В ч. 2 ст. 182 СК України вказано, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином для присудження аліментів, які б відповідали розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку позивач зобов?язана довести перед судом обставину достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому в судовому засіданні відповідач надав пояснення про те, що отримує дохід, який не забезпечує можливість стягнення з нього аліментів, які б відповідали розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому з урахуванням обставин, що суд враховую при визначені розміру аліментів, які вказані в ст. 182 СК України позов підлягає задоволенню частково щодо присудження до стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок встановлено у визначеному розмірі, а не в процентному відношенні, тому він покладається до стягнення на відповідача. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial