Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В серпні 2015 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позивач вказує на те, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ПАТ «Миколаївобленерго». На відповідача відкрито особовий рахунок № 1306075. Відповідач фактично отримував електричну енергію від енергопостачальника, про споживання якої свідчить зміна показань приладу обліку в квартирі споживача, визначених станом на 29.11.2014 року, проте отримані послуги не оплачував. Посилаючись на те, що станом на 27.07.2015 року за відповідачем рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 725 грн. 10 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь вказану суму, а також понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, просила про його задоволення. Відповідач та його представник заперечували проти позову в повному обсязі. Відповідач посилався на те, що він не знаходиться в договірних відносинах з позивачем, а тому не є належним відповідачем у справі, оскільки згідно договору від 11.06.2002 року споживачем в ньому вказана його мати [PERSON] Його мати декілька років тому померла. Крім того, електропостачання до квартири у 2011 році було припинено, а тому він не отримував послуги, електричною енергією не користувався. Вказував також на те, що в журналі перевірки показів приладу обліку від 29.11.2014 року він не розписувався. Також подав до суду письмову заяву про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання. За змістом ст. ст. 2- 4,11 Закону «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Проте, в силу ст. 11 ЦК України, за відсутності письмового договору, факт відкриття особового рахунку, видача книжки та постачання електричної енергії вважається фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику». Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] та є споживачем послуг з електропостачання, які надає за цією адресою позивач ПАТ «Миколаївобленерго». На відповідача відкритий особовий рахунок № 1306075. Згідно з наявного у справі особового рахунку з січня 2011 року по 27.07.2015 року (нарахування проведено станом на 29.11.2014 року) відповідачу нарахована заборгованість за надані послуги електропостачання у розмірі 725 грн. 10 коп. Як вбачається з матеріалів справи відповідач звернувся до суду із письмовою заявою про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності, а саме з серпня 2012 року в розмірі 354 грн. Що ж стосується доводів відповідача щодо неотримання ним послуг електропостачання, то вони спростовуються наявними матеріалами справи. Так, з відомостей по особовому рахунку споживача за адресою: [ADDRESS] вбачається, що 29.11.2014 року контролером позивача було здійснено зняття показів приладу обліку електроенергії у вказаній квартирі, про що зафіксовано їх зміну в сторону збільшення порівняно з останніми показниками. Крім того, у звязку з запереченнями відповідача щодо фактів збільшення показів електролічильника та відсутності його підпису в журналі перевірки приладу обліку для можливості надання відповідачем до суду доказів щодо підтвердження вказаних ним обставин було вирішено питання про проведення перевірки та фіксацію дійсних показів електролічильника за участю представників позивача та відповідача в його квартирі, про що в судовому засіданні було визначено дату та час проведення такої перевірки. В той же час, як слідує з наданого представником позивача до суду акту обстеження від 13.11.2015 року відповідач був відсутній в квартирі у призначений в судовому засіданні час, у звязку з чим перевірку проведено не було. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 119 грн. 36 коп.

Outcome: partial