Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В позові йдеться про те, що [INFO] року померла бабуся позивача, [PERSON], яка до моменту смерті проживала в [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт на ім'я свого онука - позивача [PERSON] та синів - [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Великоберезнянською районною державною нотаріальною конторою 30.11.2007 року. Однак, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, а [PERSON], помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2012 року. Оскільки за час життя правовстановлюючих документів на вказаний будинок спадкодавцем виготовлено не було, хоча документами органу місцевого самоврядування стверджується, що саме [PERSON] була власником зазначеного дворогосподарства, [PERSON] просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування). Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.174 ЦПК України, виходячи з наступного. З виданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2015 р. вбачається, що бабуся позивача [PERSON], померла [INFO] (а.с. 9), а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлій під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України. Зі складеного померлою [PERSON] заповіту на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що перша на час її життя заповіла вищевказаним особам будинок в рівних частинах (а.с. 12). З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 28.12.2015 року вбачається, що останній відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 11). З виданого свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2012 р. вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). З технічного паспорту, виданого КП «Великоберезнянське РБТІ» від 19.02.2015 р. № 5474 та будинком книги вбачається, що значиться власник [PERSON] (а.с.4-7). Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач проти позову не заперечив. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved