Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~Просила визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/3 частку у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтувала наступними доводами. [INFO] помер [PERSON] ,який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . що підтверджується довідкою від 22.11.2012 р. Разом з ним проживала дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою від 22.11.2012 року та адресною карткою № [NUMBER] від 15.10.2020р. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкригтя спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмов) від неї. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за жиггя спадкодавця та народжені після його смерті той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інших спадкоємців [PERSON] крім його дружини - [PERSON] першої черги немає. Таким чином, вважає, що вона набула право власності на спадкове майно після смерті чоловіка у виді 1/3 частки кв. [ADDRESS] . Проте, 15.05.2020р. їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Вважає, що подарована 27 лютого 2004 року [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS] [PERSON] , з умовою, що вона буде їх доглядати довічно є власність останньої, так як вона не зареєструвала своє право власності на вказану квартиру у Державному реєстрі, то відповідно не набула права власності на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Воронюк К.Ю. підтримала позов у межах його доводів та просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала у судове засідання заяву згідно якої просила проводити судове засідання у її відсутність , позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. У поданому до суду відзиві зазначила, що з 2004 року вона - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності і дана квартира не могла та не може бути об`єктом спадкового майна після смерті [PERSON] , оскільки з 2004 року йому не належала. Крім того, на даний момент її право власності на вказану квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним Витягом. Окрім того, її право власності на спірну квартиру підтверджено судовими рішеннями, які набули чинності, та підтвердили правомірність вчиненого договору дарування квартири за яким вона набула право власності на кв. [ADDRESS] . Зі згоди представника позивача суд визнав на можливе розглянути справу у відсутність відповідачки. Ухвалою суду від 11.01.2021р. позовна заява була залишена без руху. На виконання ухвали суду, 28.01.2021р. представник позивачки подала до суду уточнену позовну заяву за якого змінила відповідача на [PERSON] . Ухвалою суду від 11.02.2021р. постановлено відкрити спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 01.04.2021р. за клопотанням відповідачки замінено засідання у справі на підготовче засідання та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 23.04.2021р. відповідачка [PERSON] подала до суду відзив до якого долучила письмові докази на підтвердження своїх доводів. Ухвалою суду від 20.07.2021р. закрите підготовче провадження та призначений судовий розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження Рівненської міської ради від 31.08.1994р. Фондом державно-комунального майна, квартира [ADDRESS] належала на праві приватної спільної власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , право власності зареєстроване 31.08.1994р. у РМБТІ № 12-95-1835, № 13263. Зі зворотної сторони свідоцтва міститься відмітка з якої вбачається, що на 1/3 частку квартири, що належала [PERSON] , видане свідоцтво про право на спадщину за законом Першою Рівненською ДНК 24.02.2004р., реєстр № 1-242. Із витягу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.10.2020р. вбачається, що 26.02.2004р. зареєстроване право власності [PERSON] на 2/3 частки кв. [ADDRESS] та на 1/3 за [PERSON] . Оглянутим судом свідоцтвом про шлюб підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 01.02.1980 р. Городищенською сільрадою Рівненського райвідділу ЗАГС. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 18.08.2010р. зроблено відповідний актовий запис за № 1373 , зареєстрований відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. З оглянутої судом довідки, виданої ЖКП «Сонячне» 22.11.2012р. вбачається, що [PERSON] , 1936р.н., який помер [INFO] до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно адресної картки м.Рівне від 15.10.2020р., [PERSON] , 1939р.н. з 05.09.1975р. по даний час має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація місця проживання [PERSON] у квартирі та позивачки підтверджує лише їх право користування даною квартирою, , яке у [PERSON] припинилося у зв`язку зі смертю, а у позивачки наявне по даний час, оскільки наявність у неї іншого місця проживання судом не встановлено, на час укладення договору дарування ні [PERSON] ні [PERSON] не знімалися з реєстрації місця проживання у даній квартирі. Судом встановлено, що повідомленням державного нотаріуса Другої рівненської нотаріальної контори О.О. Костюкової від 15.05.2020р. за вих.. № 386/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме на частку у кв. [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру. З даного повідомлення вбачається, що [PERSON] повідомлено, що згідно відповіді КП Рівненське міське БТІ за вих. № 154 від 14.05.2020р., повідомлено нотаріальну контору, про те що в матеріалах інвентаризаційної справи щодо квартири за [ADDRESS] , є дублікат договору дарування даної квартири між [PERSON] , [PERSON] обдарованій [PERSON] , посвідчений 27.02.2004р. державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Любинською Л.І., за р.№ 1-264. Ні договір, ні дублікат, не були зареєстровані в КП РМБТІ по причині численних заяв [PERSON] щодо заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій. \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку ТОВ «Оціночна компанія «Техносервіс», вартість 1/3 частки кв. [ADDRESS] станом на 15.12.2020р. становить 84\~000,00 грн. Окрім того, з наданих відповідачкою та досліджених судом письмових доказів встановлено наступне. З оглянутого судом договору дарування квартири , посвідченого 27.02.2004р., державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Любинською Л.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1-264, [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] належну їм на праві приватної власності кв. [ADDRESS] (п.1. договору). [PERSON] прийняла в дарунок вказану квартиру (п.2 договору). Зазначений договір був предметом судових спорів. Так, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2012 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування кв. [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 25. 05.2012 р. Даним рішеням було встановлено, що представлені суду докази об`єктивно і достовірно доводять той факт, що між сторонами був укладений договір дарування квартири, який був укладений з додержанням сторонами вимог, які є необхідними для чинності правочину. В подальшому, рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 05 02.2013 року задоволено апеляційну скаргу [PERSON] та сковано рішення Рівненського міського суду від 28 грудня 2012 року . Відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину недійсним. (справа № 2-6352/11). Рішенням Рівненського міського суду від 05.02.2014р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та усунення перешкод в користуванні власністю та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, [PERSON] відмовлено у задоволенні позову та задоволено зустрічний позов, ухвалено вселити [PERSON] к в. [ADDRESS] , зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою. Рішення суду набрало законної сили 27.08 2014 р. Додатковим рішення у даній справі від 31.03.2014р. ухвалено у резолютивній частині вказати - [PERSON] та її дітей [PERSON] , [PERSON] , та третю особу орган опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради щодо яких відмолено у задоволенні позову. (справа № 569/8420/13-ц). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2014 року було скасовано рішення Апеляційного суду Рівненської області від 23 квітня 2014 року та залишено в силі рішення Ріненського міського суду Рівненської області від 05 лютого 2014 року та додаткове рішення цього ж суду від 31 березня 2014 року. Вказаним рішенням суду касаційної інстанції встановлено, що при вирішенні спору апеляційним судом на вказані норми права уваги не звернув , не врахував того, що договір дарування є укладеним із моменту його нотаріального посвідчення, і державної реєстрації не потребує. Відповідно до ст.. 1216 ЦК, спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки судом не встановлено, що померлий [PERSON] складав заповіт ( ст. 1243 ЦК України), тому за наявності спадкового майна належного спадкодавцю на праві власності, у [PERSON] виникає право на спадкування за законом. За ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оцінивши в сукупності належні та достовірні докази надані сторонами та досліджені судом встановлено , що [PERSON] на день смерті не належала на праві приватної власності 1/3 частки кв. [ADDRESS] на яку претендує , як на спадкове майно після смерті чоловіка позивачка [PERSON] . Відтак, таке майно не може вважатися спадковим, оскільки з 2004 року йому не належало. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст..ст. 1216,1281,1226 ЦК України

Outcome: dismissed