Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів звернулась [PERSON] . Позивач в позові зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2007 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між ними не припинений, однак спільно вони не проживають. Донька зареєстрована з нею та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні і забезпеченні матеріальних потреб дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток дочки та не надає їй належної матеріальної допомоги. Тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, однак подала заяву до суду в якій просить суд розгляд справи провести в її відсутності, заявлені позовні вимоги задоволити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач заявлені позовні вимоги не визнав. Вважає заявлені позовні вимоги позивача безпідставними, оскільки він повністю утримує дитину, і має намір в майбутньому, після розірвання шлюбу визначити місце проживання дитини з ним. Тому з цих підстав, просить суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 27 листопада 2007 року Грушвицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Грушвиця Перша Рівненського району Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №7. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути заявлений мінімальний, з врахуванням вимог розумності та справедливості, а тому вони підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved