Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

В позовній заяві, яка була уточнена в ході судового розгляду справи, [PERSON] вказує, що вона та відповідач [PERSON] - є дочкою та сином [PERSON] та [PERSON], які потрапивши у ДТП та загинули одночасно 02 лютого 2010 року. Батьки перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1976 року, що іідтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке складено російською мовою, в якому прізвища батька та матері після укладення шлюбу вказані як «Белов» та «Белова». У паспорта батька, його прізвище українською записано як: «Білов», а російською як «Белов», у свідоцтві про смерть батька, яке складено українською мовою, його прізвище вказано як «Білов». У паспорті матері її прізвище українською мовою вказано як «Белова», а російською «Белова». У свідоцтві про її смерть, складеному українською мовою, її прізвище вказано як : [PERSON]». У свідоцтві про народження позивачки, складеному російською мовою, прізвище її та батьків записано відповідно: «Белова», «Белов», «[PERSON]. При укладенні позивачкою першого шлюбу, у свідоцтві про одруження від 27 грудня 2003 року, яке складено українською мовою, її дошлюбне прізвище вказано, як: «Белова», а після одруження: «Герман». При укладенні нею повторного шлюбу, у свідоцтві про шлюб її прізвище після реєстрації шлюбу вказано як «Щербина». У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], яке складено російською мовою, його прізвище та батьків записано як: «Белов», «Белова». У паспорті [PERSON] його прізвище українською та російською мовами записано, як: «Белов». Вказані розбіжності в написанні прізвищ у їх документах та документах батьків, виникли внаслідок помилок посадових осіб, що їх складали, при перекладі прізвища з російської мови на українську мову. Позивачка вказує, що її батьки були зареєстровані з 1996 року та постійно проживали у домоволодінні за адресою: Запорізька область, Василівський район, с.Кам'янське. вул. Козацька,9 (Латишських стрільців). На час їх смерті, за вказаною адресою з ними ніхто не був зареєстрований та не проживав. Після смерті батька та матері спадщину за законом прийняла лише позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] приймати спадщину не побажав. Вказанний житловий будинок батьки придбали за час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради №196 від 17 жовтня 1990 року «Про реєстрацію житлового фонду», було визнано право власності на житловий будинок по вул. Козацька (Латишських стрільців), 9 в с.Кам'янське Василівського району Запорізької області.ї Земельна ділянка під будинком площею 0,12 га не була приватизована, а перебувала у користуванні батьків. Після смерті батьків позивачка звернулася з заявою до нотаріуса щодо оформлення права власності на спадкове майно, але, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не було проведено державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Вказана обставина є. перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальній конторі, тому, вона змушена звертатися до суду. Позивачка просить суд : - встановити факт її родинних відносин з [PERSON], як між рідними донькою та батьком; - визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 02 лютого 2010 року, на 1/2 частину житлового будинку № 9 по вул. Козацька (Латишських стрільців) в с. Кам янське Василівського району Запорізької області загальною площею 65.7 кв.м., в т.ч. житлової 34.1 кв.м., допоміжної - 31,6 кв.м., позначений на схемі літерою «А» та належні до нього господарсько-побутові будівлі: «Б» - сарай, «В» - погріб; «Г» - вбиральня : №1 - огорожа: №2 - басейн для збору води; - визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 02 лютого 2010 року, на житловий будинок № 9 по вул. Козацька (Латишських стрільців) в с. Кам янське Василівського району Запорізької області загальною площею 65.7 кв.м., в т.ч. житлової 34.1 кв.м.. допоміжної - 31,6 кв.м., позначений на схемі літерою «А» та належні до нього господарсько-побутові будівлі: «Б» - сарай, «В» - погріб; «Г» - вбиральня : №1 - огорожа: №2 - басейн для збору води. 04.09.2017 року ухвалою суду було відкрито провадження в даній справі. В судове засідання позивачка та її представник в особі [PERSON] не зявилися, але надали заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суду задовольнити. В судове засідання представник Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області, та [PERSON] не зявилися, але надали заяви, в яких просять суд розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, так як він повністю підтверджуються наявними у справі доказами з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвами про шлюб, копії яких є у справі. 02 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть, копії яких є у справі. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч.1 п.1 ст. 315 Цивільно - процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх вимог, позивачка суду надала. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], який помер 02 лютого 2010 року, як між рідними донькою та батьком, що підтверджується поясненнями позивачки, викладеними в позові та уточненні до нього, рішенні суду, довідках сільської ради, які є в справі. Зазначені факти не оспорюються іншими учасниками процесу. Крім того, після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинок №9 по вул.Козацька (Латишських стрільців) в с. Кам янське Василівського району Запорізької області, що підтверджується Договором купівлі-продажу, технічним паспортом, довідками Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області, Рішенням виконавчого комітету Василівської районної ради №196 від 17.10.1990 року, довідкою Державного архіву Запорізької області, які є у справі. За життя [PERSON] та [PERSON] не оформили своє право власності на зазначений житловий будинок належним чином, а саме: реєстрація будинку не була проведена у відповідності до, зокрема, вимог ст.182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.22 КпШС України (який діяв на час придбання вказаного житлового будинку), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Зазначена норма узгоджується зі ст.60 СК України, яка діє на даний час, яка передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина 1); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина 2) (частина 2). При цьому, відповідно до ст.. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина 1); розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (частина 2). Ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. З огляду на викладені положення закону та приймаючи до уваги встановлені обставини, суд приходить до висновку, що житловий будинок №9 по вул.Козацька в с. Камянське Василівського району Запорізької області, має правовий статус - спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], незважаючи на те, що у вищезазначеному Договорі купівлі-продажу, покупцем вказана тільки - [PERSON]. При цьому, їх частки є рівними, кожен мав право на 1/2 частину цього житлового будинку. Після смерті батьків, [PERSON], яка є спадкоємцем за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, у передбаченому ст.1268 ЦК України, порядку та у передбачений ст.1270 ЦК України строк, прийняла спадщину, що підтверджується спадковою справою, рішенням суду, копії яких є у справі. На даний час позивачка не має можливості у інший спосіб, крім судового, оформити своє право на спадковий будинок, оскільки у неї відсутній належний правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому, відповідно до ст..392 ЦК України, вона звернулася до суду з даним позовом. У відповідності до ч. 1\~статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки, право власності спадкодавців на вищевказане спадкове майно знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Крім того, відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON], яка належним чином та вчасно прийняла спадщину, не відмовилася від її оформлення, є позивачка, тому, суд, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та вважає можливим визнати саме за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на : житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, с. Кам янське, вул. Козацька, 9. Крім того, позивачка - є спадкоємцем за законом після смерті батьків, відповідно до ст.ст.1222, 1261 ЦК України. Інших спадкоємців немає, що підтверджується спадковою справою, інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, копії яких є в справі. Однак, оформити спадкове майно [PERSON] не може, оскільки, мають місце неточності в написанні прізвищ її батьків. Тоу, суд вважає можливим: встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], який помер 02 лютого 2010 року, як між рідними донькою та батьком; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 02 лютого 2010 року, на 1/2 частину житлового будинку №9 по вул.Козацька в с. Камянське Василівського району Запорізької області, з господарськими будівлями та спорудами; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 02 лютого 2010 року, на 1/2 частину житлового будинку №9 по вул.Козацька в с. Камянське Василівського району Запорізької області, з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved