Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває з 2014р. на розгляді позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 006/760/114 від 18.10.2006р. в розмірі 28\~530,45 долл. США в гривневому еквіваленті шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме шестикімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] заг. [ADDRESS] .. 122,1 кв.м., житл. пл.. 85,8 кв.м. від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі Договору купівлі-продажу, в порядку встановленому\~статтею 38 Закону України «Про іпотеку», ціну встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності», та згодом за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни. В обґрунтування позову зазначено, що 18.10.2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №2006/670/114, відповідно якого позивач зобов`язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17000,00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1.1., 1.1.2 Договору кредиту з кінцевим терміном погашення заборгованості по Кредиту до 18.10.2026 року зі сплатою 12,45 процентів річних. В якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Договором кредиту, між Позивачем, Позичальником та [PERSON] 18.10.2006 року укладено Іпотечний договір, запис в реєстрі №3482, відповідно до п.1.1. якого Відповідач передав в іпотеку Позивачу у якості забезпечення виконання Позичальником основного зобов`язання за Договором кредиту, наступне нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2006 року р.№3477. Свої зобов`язання, визначені п.3.1.1. Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі: Позичальнику відкрито позичковий рахунок в Одеській обласній філії ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту готівкою. Позичальником не виконуються умови Договору кредиту порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів. Неналежне виконання взятих на себе зобов`язань Позичальником призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 17.02.2014 року становить 28530,45 дол.США. Враховуючи, що вирішення спору в досудовому порядку неможливо, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за Договору кредиту в розмірі 28530,45 дол. США шляхом продажу предмету іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку, ціну встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м.Одеси Погрібного С.О. та ухвалою суду від 10.04.2014 року провадження у справі було відкрито. На підставі Указу Президента України № 417/2017 від 14 грудня 2017 року про призначення судді Погрібного Сергія [PERSON] на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, здійснено повторний автоматизований розподіл згідно розпорядження від 18.12.2017 року. Після авторозподілу вказана справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.01.2018 року справу було прийнято до провадження та ухвалено розглядати за правилами загального\~ позовного провадження\~ з призначенням підготовчого засідання на 09.02.2018 року. 09.02.2018р. підготовче засідання відкладено за клопотанням представника позивача у зв`язку з отриманням відзиву від представника [PERSON] на позов на 12.03.2018р. 12.03.2018р. в підготовче засідання з`явились відповідачка [PERSON] , її представник адвокат Антоновський, не з`явились представник позивача та інші учасники, та у зв`язку з клопотанням представника відповідача щодо часу на ознайомлення з відповіддю на відзив засідання відкладено на 23.04.2018р. Ухвалою суду від 23.04.2018 року закрите підготовче засідання, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.06.2018 року. Ухвалою суду від 20.06.2018 року зобов`язано ПАТ «Укрсоцбанк» в особі керівника або іншої посадової особи у формі заяви надати відповіді на поставлені [PERSON] питання, викладені у відзиві на позов від 02.02.2018 року та надіслати їх до Приморського районного суду м.Одеси та [PERSON] до [INFO] . Крім того ухвалою суду від 20.06.2018р надані позивачем уточнення до позовної заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 19.06.2018 року -\~залишено без розгляду (а.с.177 т.2). Стороною позивача вимоги ухвали суду від 20.06.2018 року було виконано та 17.10.2018 року надано до суду відповіді на питання відповідачки (т.1, а.с.195-197). 23.10.2018 року розгляд справи був відкладено на 12.12.2018 року, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 12.12.2018 року розгляд справи був відкладений на 14.03.2019 року, у зв`язку з неявкою представника позивача та інших учасників процесу. Були присутні відповідачка [PERSON] та її представник. 14.03.2019 року суд протокольною за участю представника позивача , відповідачки , її представника ухвалою змінив назву позивача з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк». У судовому засіданні 14.03.2019 року представник АТ «Укрсоцбанк» просив прийняти повторно уточнення позову, за якими змінилася площа спірної квартири та додано до вимоги «шляхом продажу з прилюдних торгів» спірної квартири. При цьому зазначив що за практикою ЄСПЛ по справі від 27.11.2018 р. Мікоїл Тюзун проти Туречини №42507/06 особа повинна мати можливість змінити позовні вимоги на будь-якій стадії судового процесу. Ухвалою суду від 14.03.2019 року було зобов`язано представника АТ «Укрсоцбанк» Байрамова О.В. надати суду повний текст рішення ЄСПЛ по справі від 27.11.2018 р. Тюзун проти Туречини №42507/06 для вивчення з наступним вирішення цього питання в контексті практики ЄСПЛ яка є джерелом права в Україні. Розгляд справи був відкладений на 16.05.2019 року. На виконання ухвали суду представником банку було надано до суду повний текст рішення ЄСПЛ по справі від 27.11.2018 р. Тюзун проти Туречини №42507/06 на англійській мові без його офіційного перекладу на українську мову. У зв`язку з неявкою сторін 16.05.2019р., розгляд справи був відкладений на 17.07.2019р.. 20.05.2019р. представником позивача було подано до суду заяву про зміну предмета позову. 09.07.2019 року представник відповідачки [PERSON] надав до суду письмові пояснення на заяву сторони позивача про зміну предмета позову. Якою зазначив що банк надав не збільшення позову а по суті заяву про зміну предмету позову, що на цій стадії вже не передбачено. Ухвалою суду від 17.07.2019 року заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 20.05.2019 року про зміну предмету позову - залишено без розгляду. Розгляд справи відкладено на 30.10.2019 року. 29.10.2019 року представник Акціонерного товариства «Альфа Банк» надав суду заяву про заміну сторони правонаступником, в якій зазначив, що 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа Банк». Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п.2.1 протоколу). Таким чином, 15.10.2019 року відповідно до пп.«г» п.11 ч.4 ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», п.п.3.1, 5.3 Постанови Правління НБУ №189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п.1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа Банк», Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа Банк», з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. Також 29.10.2019 року надано заяву щодо розгляду вищевказаної заяви за відсутністю представника Банку. Ухвалою суду від 01.11.2019 року здійснено заміну сторони позивача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у порядку процесуального правонаступництва у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного\~товариства «Укрсоцбанк»\~до відповідачів\~\~ [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~за участі\~третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості\~шляхом звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки, шляхом покладення\~всіх процесуальних прав та\~обов`язків у цій\~цивільній справі\~на залучену\~особу Акціонерне товариство «Альфа Банк». Розгляд справи відкладено на 21.01.2020р. з метою належного сповіщення усіх учасників справи. 20.01.2020 року до суду надійшло клопотання від представника [PERSON] адвоката Антонєвського Ю.Ф. про відкладення розгляду справи. В судове засідання 21.01.2020 року з`явився представник позивача - [PERSON] , розгляд справи було відкладено на 05.02.2020 року у зв`язку з неявкою відповідачів та представника. В судове засідання 05.02.2020 року з`явився відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] , та представник позивача - Петренко С.В. Представник позивача підтримала подану позовну заяву, просила задовольнити з підстав, викладених в позові, та додала що заборгованість досі не погашена. Також пояснила, що банку стало відомо про те, що квартира декілька разів була відчужена, та 25.03.2011 [INFO] . на [PERSON] , але рішення Київського районного суду м.Одеси, за яким було знято обтяження предмета іпотеки, було скасовано та банк не зміг поновити запис про внесення іпотеки за ними. [PERSON] було відчужено квартиру [PERSON] тому вона була залучена як співвідповідач. На теперішній час обтяження відсутнє, хоча строк дії кредитного договору до 18.10.2026р. , та на питання головуючого судді пояснила, що у них не має доказів того що позивач звертався до державного реєстратора з заявою про відновлення запису про обтяження у вигляді іпотеки та їм було в цьому відмовлено. Відповідачка та її представник заперечували проти задоволення позову, зазначаючи, що обраний неправильний спосіб захисту. При цьому пояснили, що вона купила 4-х кімнатну квартиру 12.10.2014р. у [PERSON] і на той час ніяких обтяжень не було, тобто правочин відповідає законодавству. Кредит надавався [PERSON] , вона до цього не має відношення. Крім цього банк надавав декілька кредитів відповідачам, та в забезпечення яких надавалась тама сама ж квартира та інша. Саме вона надала суду рішення Київського районного суду , а не позивач, який досі не відновив своє право як іпотекодавець. Крім того попередньо укладені правочину щодо відчуження спірної квартирі не визнанні недійсними, та спосіб який просить позивач є позасудовим способом захисту, тобто є неправильним. Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання сповіщались судом належним чином неодноразово, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд, згідно ч.1,3 ст.223 ЦПК України ухвалив проводити судове засідання за їх відсутністю. Приватний нотаріус Шепелюк Р.Ю. надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що 18.10.2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту №2006/670/114, відповідно якого позивач зобов`язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 17 000,00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим пунктом 1.1.1., 1.1.2 Договору кредиту з кінцевим терміном погашення заборгованості по Кредиту до 18.10.2026 року зі сплатою 12,45 процентів річних. (а.с.6-9). 18.10.2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки №25-04/42, відповідно якого поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту №2006/670/114 від 18.10.2006 року (а.с.9-10). В якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Договором кредиту, між Позивачем, між Позичальником та [PERSON] 18.10.2006 року укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір, запис в реєстрі №3482, відповідно до п.1.1. якого Відповідач передав в іпотеку Позивачу у якості забезпечення виконання Позичальником основного зобов`язання за Договором кредиту, наступне нерухоме майно: шестикімнатну квартиру, загальною площею 122,1 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 11), що належить Іпотекодавцям [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2006 року р.№3477 (а.с. 10). 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа Банк». Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п.2.1 протоколу). Таким чином, 15.10.2019 року відповідно до пп. «г» п.11 ч.4 ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», п.п.3.1, 5.3 Постанови Правління НБУ №189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п.1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа Банк». Крім того судом встановлено з відповіді КП «БТІ» Одеської міської ради від 04.11.2014р., що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2011р.(а.с.75 т.1). Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12.10.2011р. нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотарільного округу Шепелюк Р.Ю. вбачається, що [PERSON] придбала квартиру по [ADDRESS] , яка складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 135,3 кв.м., у тому числі житловою 87,6 кв.м. від 12.10.2011 року у громадянина [PERSON] .(а.с.124-125 т.1), яка належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Савченко С.В. від 25.03.2011р. за реєстр. №814. при цьому продавець свідчить про відсутність прав третіх осіб. За заявою [PERSON] судом залучено як третіх осіб [PERSON] та приватних нотаріусів Шепелюк Р.Ю., Савченко С.В. Крім того судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Савченко С.В. від 25.03.2011р., [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив спірну квартиру що складається з 4-х житлових кімнат, заг. пл.. 135,3 кв.м. та житл. пл.. 87.6 кв.м.(а.с.128130 т.1). З витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна від 12.10.2011р.. вбачається відсутність такого запису в Реєстрі. (а.с.127 т.1). З витребуваної судом матеріалів інвентаризаційної справи з КП «БТІ» ОМР вбачається, що спірна квартира належала на праві власності [PERSON] , та [PERSON] на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 18.10.2006р. , заг. пл..122,1 кв.м.(а.с.178). згодом ці особи отримали нове свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Видане виконавчим комітетом Одеської міської ради 27.03.2007р. на заг. пл.. 135,3 кв.м, житл. пл.. 87,6 кв.м. (а.с.181 т.1). Згідно технічного паспорту від 25.01.2008р. квартира складається з 4-х житлових кімнатах. (а.с.183-184). Також судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 11.03.2011р. (справа №2-2598/11) за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії, позов задоволено частково (а.с.49-54 т.1) : визнано недійсним договір кредиту №2006/670/113 від 18.10.2006р. укладений між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк». визнано недійсним договір кредиту №2006/670/114 від 18.10.2006р. укладений між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк». визнано недійсним договір кредиту №670/99-302 від 06.02.2008р. укладений між [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк». визнано недійсним іпотечний договір від 18.10.2006р. укладений між [PERSON] , [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» Скасовано заборону відчуження нерухомого майна у вигляді шестикімнатної квартири , заг. пл.. 122,1 кв.м., житл. пл.. 85,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вилучено з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження. Визнано недійсним іпотечний договір від 18.10.2006р. укладений між [PERSON] , [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» за реєстр. №3482. Скасовано заборону відчуження нерухомого майна у вигляді шестикімнатної квартири , заг. пл.. 122,1 кв.м., житл. пл.. 85,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ., накладену нотаріусом колодязною А.І на №335. Вилучено з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження. Визнано недійсним іпотечний договір від 06.02.2008р. укладений між [PERSON] , [PERSON] та АКБ СР «Укрсоцбанк» за реєстр. №441. Скасовано заборону відчуження нерухомого майна у вигляді шестикімнатної квартири , заг. пл.. 122,1 кв.м., житл. пл.. 85,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] ., накладену нотаріусом колодязною А.І на №442/18.. Вилучено з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про заборону відчуження. Вилучено з Єдиного державного реєстру іпотек запис про іпотеку. Згодом рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.04.2017р. вказану рішення суду скасовано та ухвально нове рішення. Яким у позові відмовлено повністю (а.с.215-224 т.2) З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності, Єдиного реєстру заборон відчуження, державного реєстру іпотек від 23.01.2018р. вбачається, що за вказаною адресою відомості в реєстрі іпотек та заборон відчуження відсутні. (а.с.28-30 т.3) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті\~526\~ЦК України\~передбачено,\~що зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок\~предмета іпотеки\~іпотекодержатель має\~право задовольнити\~свою вимогу\~за основним\~зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа Банк». Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п.2.1 протоколу). Таким чином, 15.10.2019 року відповідно до пп.«г» п.11 ч.4 ст.1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», п.п.3.1, 5.3 Постанови Правління НБУ №189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п.1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа Банк». Способами задоволення вимог іпотеко держателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про Іпотеку») є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 закону). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 закону. Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 закону). Отже, сторони погодили, що судовий спосіб захисту прав позивача чи позасудовий спосіб такого захисту на підставі виконавчого напису нотаріуса позивач як іпотекодержатель може застосувати лише у разі, якщо заходи позасудового врегулювання на підставі застереження у договорі іпотеки не призвели до задоволення вимог іпотекодержателя в повному обсязі. Натомість позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки третій особі порядку, встановленому статтею 38 закону, тоді як позивач не використав які-небудь способи задоволення вимог іпотекодержателя, визначені сторонами у договорі іпотеки. На відміну від такого різновиду позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки як звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (що може передбачати способи задоволення вимог іпотекодержателя, визначені у частині третій статті 36 закону), судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з абзацом п`ятим частини першої статті 39 закону передбачає, що суд у резолютивній частині відповідного рішення обов`язково визначає спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 вказаного закону (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 28 вересня 2016 року у справі №6-1243цс16). Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 закону, є неналежним способом захисту. Крім того судом встановлено, що за вказаною адресою відомості в реєстрі іпотек та заборон відчуження відсутні, тобто відсутній запис про те що позивач є іпотокодержателем. Суд приходить до висновку про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири за адресою [ADDRESS] , шляхом продажу предмету іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціну встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом не є належним способом захисту, а тому позовна заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed