Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Вона є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: [ADDRESS] До смерті батька вона постійно відвідувала його, доглядала за ним. Його похованням також займалася вона, за особисті кошти. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину. Після його смерті залишилась ощадна книжка, відповідно до якої, на його рахунку в «Ощадбанку» залишились грошові кошти в сумі 15 704 грн.13 коп. Крім того, у зв'язку з бойовими діями, що розпочалися в м Донецьку та в Донецькій області, з вересня 2014 року по листопад 2015 року батько не отримував пенсію, яка була йому призначена. Вона зверталася до Дніпрорудненського сектору обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за отриманням пенсії батька, але у неї не прийняли документи, оскільки довідка про склад родини від 16.01.2018 року № 1 видана органом незаконного утворення, на території, яка не підконтрольна владі України, а тому, не має юридичної сили. Вона неодноразово зверталася до Василівської державної нотаріальної контори з метою подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, де її запевняли у тому, що в цьому немає необхідності, а в лютому 2018 року вона отримала лист-роз'яснення Василівської державної нотаріальної контори про те, що вона пропустила передбачений Законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а з батьком не була зареєстрована на день смерті за однією адресою, що не відповідає дійсності. Позивачка просить суд: -« визнати за нею право власності на спадщину за законом, а саме - на грошові кошти в сумі 15 704 грн.13 коп., що знаходяться на рахунку померлого [PERSON] - [NUMBER] в Публічному акціонерному банку України; -визнати її право власності на спадщину за законом а саме - на не отриману [PERSON] пенсію за період з вересня 2014 року по листопад 2015 року». Ухвалою судді від 07.05.2018 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 25.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просить суд їх задовольнити. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» не з'явився, але надав письмовий відзив на позов, в якому вважає позов безпідставним, посилаючись на те, що позивачка на даний час не є власником грошових коштів, документ, який засвідчує її право власності на них, відсутній. Крім того, позивачка не може прийняти спадщину та оформити свої права у відповідності з вимогами законодавства, так як нею пропущено строк для прийняття спадщини. За таких обставин, суб'єктивне право власності позивачки безпосередньо Банком не порушено та не оспорюється, а відтак, Банк не може виступати відповідачем в цій справі. Відповідно до діючого законодавства та нормативних актів банку: незалежно від того, чи здійснюється спадкування вкладу згідно із законом, заповітом, заповідальним розпорядженням, установа Банку здійснює виплату вкладу спадкоємцям вкладника на підставі відповідного свідоцтва про право на спадщину або за рішенням суду, яким за спадкоємцем визнано право власності на відповідне майно. В судове засідання представник Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області не з'явився, але надав письмовий відзив на позов, в якому вважає позов безпідставним, посилаючись на те, що предметом позову не має жодного зобов'язання для Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Крім того, померлий не був військовослужбовцем та не перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Запорізькій області. В судове засідання представник Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши думку позивачки, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу. Суд, вислухавши пояснення позивачки, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, копії яких є у справі. [INFO] [PERSON] помер в м.Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі. Відповідно до ст.1220 ЦК України, у зазначений день відкрилася спадщина після його смерті. Як вбачається з листа та Інформаційної довідки, наданих Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Позивачка, як донька, - є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, відповідно до ст.ст.1258, 1261 ЦК України. Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст.ст.1269,1270 ЦК України передбачають обов'язок спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщину, яким є, відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, день смерті спадкодавця. Позивачка пропустила вказаний строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що підтверджується листом - відповіддю Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 14.02.2018 року, копія якого є в справі. При цьому, належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті батька, позивачка суду не надала. Довідка від 16.01.2018 року №1, копія якої є в справі, про місце проживання та реєстрацію позивачки та [PERSON], видана органом, який знаходяться на тимчасово окупованій території України, а тому, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Конституції України, не має юридичної сили. Разом з тим, як вбачається з довідки про взяття на облік №133 від 07.07.2017 року, з паспорта позивачки, копії яких є в справі, позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.ст.1270,1272 ЦК України, якщо спадкоємець з поважних причин на протязі шестимісячного терміну з моменту відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, він має право звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового терміну на прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка не зверталася до суду з заявами про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька, а також про визначення їй додаткового терміну на прийняття спадщини, а відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті батька, позивачка суду не надала. Крім того, належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження: факту наявності у [PERSON] спадкового майна, його переліку, вартості, місця знаходження, його характеристик та інше, позивачка суду також не надала. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed