Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В провадженні Краснолиманського міського суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання правочину недійсним, повернення сторін у первісний стан та визнання права власності на нерухоме майно. У судове засідання 10 жовтня 2016 року не прибув приватний нотаріус Краснолиманського міського нотаріального округу [PERSON], якого суд викликав в якості свідка за клопотанням відповідача та її представника. Представник відповідача [PERSON] наполягав на виклику та допиті цього свідка, його думку підтримала відповідач. Представник позивача [PERSON] проти заявленого клопотання не заперечував. Враховуючи, що судом ухвалою від 30.08.2016 року було задоволенно клопотання щодо виклику та допиту в якості свідка [PERSON], який в судове засідання не прибув, суд вважає, за доцільне повторити його виклик. Крім того, 19.09.2016 року представником відповідача [PERSON] заявлено клопотання про витребування у приватного нотаріуса Слов'янського нотаріального округу [PERSON] копії довіреності від 18.12.2015 року на право розпорядження автомобілем [NUMBER] (який належав на праві власності [PERSON].) повіреним [PERSON] Та викликати у якості свідків: [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] ([ADDRESS]), оскільки цим особам відомі обставини, що стосуються справи. Відповідно до приписів ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, показань свідків (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 50 ЦПК України, свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Суд вважає, що клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик та допит в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки вказаним особам можуть бути відомі обставини, які мають значення для справи, бо відповідно до інформації, що її отримано судом від територіального сервісного центру РСЦ МВС України в Донецькій області, саме [PERSON] є в теперішній час власником автомобіля [NUMBER]. Щодо клопотань про витребування доказів, суд наголошує, що відповідно до ст. ч.1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо витребування доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний їх витребувати. Враховуючи неможливість самостійного отримання відповідачем вказаного доказу - копії довіреності від 18.12.2015 року на право розпорядження автомобілем [NUMBER] (який належав на праві власності [PERSON].) повіреним [PERSON], враховуючи, що вказаний доказ сприятиме повному та об'єктивному вирішенню справи у відповідності до вимог закону, суд вважає за необхідне витребувати його. Представник позивача [PERSON] звернувся з заявою про забезпечення позову від 30.09.2016 року шляхом накладення арешту на житловий будинок з допоміжними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] Відповідач та її представник заперечували проти вказаної заяви, посилаючись на те, що не зважаючи на те, що відповідач [PERSON] є власником вказаного будинку з 13.10.2015 року та справа розглядається в суді вже тривалий час, відповідачем не здійснено жодних дій щодо вказаного майна, тому вважають безпідставними зазначені вимоги. Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частина 3 цієї статті встановлює вичерпний перелік підстав для забезпечення позову, а саме: якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За загальним правилом заявник зобов'язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази. Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, який не є вичерпним. Згідно ч. 3 вказаної статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду з позовом є оскарження дійсності правочину - договору купівлі-продажу будинку 13.10.2015 року.

Outcome: dismissed