Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 3 2004 року по 2016 рік проживав разом з [PERSON] , за час спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . З січня 2016 року спільно не проживають, син після розлучення постійно проживає з позивачем. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на його утримання не надає, ні усно, ні письмово відповідач з сином не спілкується. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа 04 вересня 2019р. була розподілена на суддю Ковальчук Т.А. , яка прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечуює. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, відзиву не надала. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав до суду заяву в яких просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітного сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим повторно 18.07.2019 року Магдалинівським ВДРАЦС по Магдалинівському, Петриківському, Царичанському районах ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.7). Як видно із позовної заяви відповідач не цікавиться навчанням та зовнішнім виглядом сина, тобто фактично самоусунулася від виховання та утримання свого малолітнього сина, який проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на повному його утриманні. Згідно довідки виданої виконкомом Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 756, [PERSON] має склад сім?ї: син- [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно акту обстеження умов проживання сім?ї [PERSON] , встановлено, що батьком хлопчика створені належні умови для проживання, навчання, виховання та розвитку малолітнього [PERSON] , [INFO], хлопчик забезпечений всім необхідним, відповідно до віку (а.с. 15). Згідно характеристики № 400 від 13.08.2019 року виданої Оленівською ЗОШ І-ІІІ ст.. Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] навчається у Оленівській ЗОШ І-ІІІ ступенів з 1 класу. Має високий рівень знань, ввічливий, активний, доброзичливий, проживає разом з батьком, який у свою чергу приділяє увагу у справі навчання та виховання сина, контролює виконання домашніх завдань. Мати не приймає участі у житті сина, не відвідує батьківських зборів та заходів класу (а.с. 13). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 3 і 4 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що мати неповнолітнього ухилилася від виконання своїх обов`язків, оскільки відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, не спілкується з ним з 2016 року, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідачки від виховання дитини, що є винною поведінкою матері в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно дост.141 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 768,40 гривень. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved