Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В своєму позові виконавчий комітет Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], як таких, що ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та передати дитину для подальшого влаштування Сокирянській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування. В судовому засіданні представник позивача Цап В.М. підтримав позовні вимоги та доповнив, що питання про неналежне відношення відповідачів до виховання своєї дитини неодноразово розглядалося на засіданнях виконкому сільської ради, на яких були присутні відповідачі, однак вони належних висновків для себе не зробили. [PERSON] та [PERSON] не забезпечили дитину достатнім набором меблів, продуктів харчування, внаслідок чого дитина вчинила крадіжку у сусіда продуктів харчування та горілки. Вони обоє хворіють на алкоголізм, кожен день вживали алкогольні напої та недостойно велить себе в присутності дитини, що негативно впливало на її виховання. В період перебування [PERSON] в місцях позбавлення волі [PERSON] не зловживала спиртними напоями, доглядала доньку та працювала, а коли той повернувся додому то остання також починала зловживати спиртним. Виконком обгрунтовано затвердив висновок про доцільність позбавлення кожного із відповідачів батьківських прав щодо їхньої дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що він дійсно раніше був п'ять разів судимий за вчинення різних злочинів. Після звільнення з місць позбавлення волі в 2013 році він ніде не працює, оскільки має хворі ноги, однак на даний час інвалідності не має. Вважає, що обробляючи присадибну земельну ділянку, він може повністю забезпечити утримання дитини. Визнає, що він вживає спиртні напої. Після вилучення із сім'ї дитини, на протязі місяця він жодного разу не відвідував доньку в притулку, окільки не має для цього коштів. Сім'я проживає в будинку його покійного батька, який він на своє ім'я не переоформив у зв'язку з відсутністю коштів. В будинку комунальних зручностей немає та він не вважає за необхідне їх мати в будинку. Дитина є інвалідом внаслідок отримання травм під час ДТП, винуватцем якої він був. До школи він не ходить, батьківські збори не відвідує, навчанням доньки не цікавиться, її вчительки не знає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що дійсно вважає себе винуватою в тому, що вона та її чоловік зловживали спиртними напоями та сварилися в присутності доньки. Безлад в будинку пояснила проведенням ремонту грубки. Дійсно на її адресу були зауважененя виконкому сільської ради, які вона не враховувала, однак в подальшому обіцяє належно відноситися до виховання дитини та просить не позбавляти її батьківських прав. Представник третьої особи Мельник І.Б. в судовому засіданні не висловила заперечень проти позову до [PERSON] та висловила заперечення проти позову до [PERSON] Пояснила, що комісія у складі представників служби у справах дітей, виконкому сільської ради та центру соціальних служб неодноразово відвідувала сім'ю [PERSON] з метою перевірки умов проживання та виховання неповнолітньої дитини. За результатами перевірок було складено акти від 07.10.2014 року та 08.10.2014 року. При цьому обоє батьків, на вигляд, перебували у стані алкогольного сп'яніння: мати взагалі не змогла піднятися із-за столу, а батько почав лаятися в сторону комісії нецензурною лайкою. Оскільки залишення дитини в сім'ї загрожувало життю та здоров'ю дитини, її вилучено із сім'ї. Просить у задоволенні позову до [PERSON] відмовити та попередити останню про необхідність зміни ставлення до виховання дитини. В судовому зсіданні неповнолітня [PERSON] пояснила, що її вилучено із сім'ї через те, що вона пропускала заняття в школі. Матері вона казала що йде до школи, а сама туди не йшла, оскільки діти над нею знущалися, ображали її, насміхалися з її інвалідності. Травму вона отримала у віці 5 років, коли перебуваючи за кермом автомобіля, батько вчинив ДТП. Дуже хоче проживати з матір'ю, яка забезпечувала її всім необхідним і не хоче жити в притулку. Їй дуже добре вдома і їй достатньо тих умов, які там батьками створені. Визнає, що іноді батьки зловживали спиртними напоями. Просить залишити її з матір'ю. Прокурор прокуратури Сокирянського району Бандуряк Ю.В., виступаючи на захист неповнолітньої дитини [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала частково з тих підстав, що виконкомом Романковецької сільської ради відповідачам неодноразово надавався шанс для зміни свого відношення до виховання дитини, однак вони не робили належних висновків. Таке відношення відповідачів до дитини, відсутність їхнього контролю, призвели до вчинення дитиною крадіжки горілки з будинку односельця. Відповідач [PERSON] не має ні змоги, ні бажання забезпечити доньці належні умови виховання та проживання, оскільки єдиним засобом існування сім'ї є допомога на дитину, яку сім'я отримувала до вилучення дитини. Подальше перебування дитини з відповідачем суперечить її інтересам. Просить задовольнити позов до [PERSON] та відмовити в задоволенні позову до [PERSON] Також, просить попередити відповідачку про необхідність змінити своє ставлення до виховання доньки. Ознайомившись із доказами, наявними у справі, суд встановив наступні обставини: [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідачі зареєстровані в [ADDRESS] і до складу їхньої сім'ї входить донька [PERSON] З характеристик, виданих позивачем, вбачається, що відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка в сім»ї та побуті поводить себе неадекватно, свої вчинки не контролює, вчиняє сварки з жителями с.Романківці, агресивний, зловживає спиртними напоями, на зауваження виконкому не реагує. Вихованням своєї дитини не займається. Відповідач [PERSON] за місцем проживання характеризується також негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями, в побуті поводить себе неадекватно, свої вчинки не контролює, агресивна, не займається вихованням своєї дитини. На бесіди виховного характеру не реагує. З виданої Романковецькою гімназією характеристики вбачається, що неповнолітня [PERSON] за місцем навчання характеризується наступним чином: дитина є інвалідом, емоційна, різка, іноді траплялися випадки нестриманості, агресивності у стосунках з однокласниками. Неправильне виховання батьків сприяє тому, що дівчинка 7-й клас закінчила на початковому рівні. Відвідувала гімназію нерегулярно, до уроків не готувалася, на уроках не активна. У класі дівчинка не користується авторитетом серед дітей. Батьки не приділяють дитині належного виховання. Повідомленням УІАЗ УМВС України в Чернівецькій області підтверджується, що [PERSON] раніше п»ять разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів. Актами обстеження житлово-побутових умов сім»ї [PERSON] від 07.10.2014 року та 08.10.2014 року підтверджується, що в будинку брудно, речі розкидані по кімнаті, відсутній запас продуктів, немає в наявності вареної їжі, немає на чому приготувати їжу, так як пічка розрушена. Відсутні умови для життя та розвитку дитини. Батьки зловживають спиртними напоями. Існує загроза життю та здоров»ю неповнолітньої [PERSON] Питання про стан виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] заслуховувалось на засіданні виконавчого комітету Романковецької сільської ради, про що винесено рішення №111 від 25.09.2012 року про взяття сім»ї [PERSON] на облік як неблагополучної, проте це не дало позитивних результатів: відповідачі не реагують на зауваження виконкому, не мають бажання займатися вихованням, навчанням та розвитком своєї дитини та без поважних причин самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до неї. Рішенням виконавчого комітету Романковецької сільської ради №78 від 08.10.2014 року вирішено негайне відібрати дитину від батьків у зв»язку із загрозою її життю та здоров»ю, а також затвердити висновок сільської опікунської ради про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. З висновку виконавчого комітету Романковецької сільської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] від 08.10.2014 року №535 встановлено, що з урахуванням всіх встановлених обставин відношення батька [PERSON] та матері [PERSON] до виховання своєї дитини, [PERSON], з метою соціального захисту дитини, її права на здоровий розвиток та створення належних умов виховання та проживання, виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їхньої малолітньої доньки [PERSON] Актом про від 08.10.2014 року підтверджується, що дитину [PERSON] вилучено у батьків та поміщено в Чернівецький обласний притулок для дітей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз.2 п.16 вказаної Постанови Пленуму ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи із сукупності досліджених в судовому засіданні доказів, судом з достовірністю встановлено факт ухилення відповідача [PERSON] від виховання своєї неповнолітньої дитини, оскільки, на думку суду, саме внаслідок винної поведінки даного відповідача останній не піклується про духовний розвиток дитини, її навчання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти. Разом з тим, із досліджених письмових доказів, а також думки осіб, які приймають участь у розгляді справи встановлено, що неповнолітня [PERSON] любить свою матір, бажає проживати з нею та просить суд їх не розлучати. Недостатньо належне відношення відповідачки до виховання дитини спричинено негативним впливом на неї відповідача, який не займається і не бажає займатися вихованням та утриманням дитини. Виходячи з цього, є підстави вважати, що [PERSON] змінить свою поведінку та відношення до виховання дитини. З наведених вище підстав суд не погоджується з висновком виконкому Романковецької сільської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], оскільки вважає його недостатньо обґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до абз.2 п.18 вказаної вище Постанови Пленуму зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи ставлення відповідачів до своєї неповнолітньої дитини, їх взаємовідносини та висловлену в судовому засіданні думку неповнолітньої [PERSON], яка, цілком усвідомлюючи свою позицію, не бажає та категорично заперечує проти позбавлення батьківських прав її матері, суд, виходячи виключно із інтересів дитини, вважає, що в задоволенні позову в частині даного відповідача слід відмовити, однак вважає за доцільне попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своєї дитини, поклавши на виконавчий комітет Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та Сокирянську районну державну адміністрацію Чернівецької області контроль за виконанням вказаним відповідачем батьківських обов'язків. У зв'язку з наведеним, є підстави вважати що неповнолітня [PERSON] буде проживати з матір»ю, тому відсутні підстави для передачі дитини органу опіки та піклування, для її влаштування. Ч.2 ст.164 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки дослідженими судом доказами в повній мірі підтверджується те, що відповідач [PERSON] ухиляється від утримання своєї неповнолітньої дитини, не забезпечує їх належні матеріальні умови, суд вважає що в ініціатипви суду з [PERSON] та користь [PERSON] слід стягувати аліменти на дитину з моменту набрання законної сили даним рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки даний відповідач не працює, не має постійної роботи та стабільних заробітків, у відповідності до вимог стр.184 СК України аліменти з нього слід стягувати в твердій грошовій сумі, близькій до 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача [PERSON] на користь держави судових витрат. На підставі ст.ст. 150,152,155,164,180,182,184 СК України та

Outcome: partial