Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

В позовній заяві до суду позивачка просила визнати за нею право власності на спадкове майно - 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], вказуючи, що спадковий житловий будинок відносився до типу колгоспних дворів і позивачка була однією із членів колгоспного двору. З введенням в дію з 15.04.1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано і 20.01.1995 року на зазначений колгоспний двір було видано свідоцтво про право власності на ім'я членів цього двору - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто позивачку та [PERSON]. Але в даний час це свідоцтво є нікчемним документом, так як на момент його видачі [PERSON] померла, а також у зв'язку з тим, що в ньому є виправлення, які не застережені в установленому порядку, у зв'язку з вищевикладеним, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку в нотаріальній конторі і вимушена звернутися до суду з даним позовом. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що згідно копії свідоцтва на право власності на житловий будинок від 20.01.1995 року посвідчено, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. (а.с14). Копія довідки Червонопартизанської сільської ради Носівського району від 03.10.2014 року № 1342 підтверджує факт того, що згідно записів погосподарської книги сільської ради за 1991-1995 роки № 5/1, особовий рахунок № 456, станом на 15.04.1991 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Дане домогосподарство відноситься до типу колгоспного. ( а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла у віці 89 років [INFO]. ( а.с.16). Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок в [ADDRESS] , загальна вартість житлового будинку з надвірними будівлями становить 182825,00 грн. ( а.с.17-19). Згідно копії рішення Носівського районного суду від 14.11.2014 року за [PERSON] визнано право власності на 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями вартістю 146 260 грн., який розташований у [ADDRESS]. ( а.с.28-29). Згідно копії спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що була витребувана судом з Державного нотаріального архіву Чернігівської області, заяву про прийняття спадщини після її смерті подала її дочка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частку жилого дерев'яного будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. ( а.с. 39-44). Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач Червонопартизанська сільська рада Носівського району Чернігівської області свого представника в судове засідання не делегувала, але до суду надійшов лист про розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву в якій не заперечує проти задоволення даного позову та просить справу розглядати без його участі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивачки в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved