Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В серпні 2016 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 26 січня 1995 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді будинку № 71-а, розташованого по вулиці Заозерній в місті Маріуполі. З заявою до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, після смерті батька не звертався, оскільки у відповідності до норм ст. 549 ЦК УРСР вступив у фактичне користування спадковим майном. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Мати заявника, [PERSON], померла 12 липня 2003 року. Коли [PERSON] звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, йому було повідомлено, що необхідно звертатися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Після смерті батька заявник продовжував жити та управляти будинком, що також підтверджується довідкою з місця проживання, квитанціями про сплату комунальних послуг. На підставі викладеного заявник просив встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] та яка складається з житлового будинку № 71-а, розташованого по вулиці Заозерній в місті Маріуполі Донецької області. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, вказав, що народився 1954 році, з 1956 року по сьогоднішній день проживає у батьківському будинку № 71-а по вулиці Заозерній в місті Маріуполі. Заявник є єдиним спадкоємцем, рідних братів або сестер не має. Заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Маріупольської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Суд, враховуючи пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, батьками заявника [PERSON] згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським РАЦС м.Жданова, актовий запис № 139, є [PERSON] та [PERSON]. Як убачається з договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельної ділянки від 21.12.1953 року, [PERSON]м. надано ділянку площею 300 кв.м під індивідуальне будівництво житлового будинку в м.Маріуполі по вул.Заозерній, 71-а. Згідно довідки МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 10.05.2016 року житловий будинок по вул.Заозерній, 71-а в м.Маріуполі належить [PERSON] Батько заявника [PERSON] помер 26.01.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя, актовий запис №141. За відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] від 17.11.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. В той же час як убачається з відповіді приватного нотаріуса [PERSON], щодо надання інформації, стосовно оформлення спадщини, від 16.05.2016 року на заяву [PERSON] від 16.05.2016 року щодо відкриття спадкової справи щодо майна померлого 26.01.1995 року [PERSON], повідомлено, що нотаріус не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через недоведеність факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Рекомендовано звернутись до суду. Мати заявника [PERSON] померла 12.07.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької обалсті, актовий запис №1005. Згідно довідки КСН сел. «Волонтерівка» від 26.08.2016 року заявник [PERSON] проживає в [INFO], з 26.01.1995 року по теперішній час. Відповідно до квитанцій по сплаті комунальних послуг заявник [PERSON] здійснював оплату за послуги за адресою в м.Маріуполі по вул.Заозерній, 71-а, за періоди в травні, вересні 2005 року, лютому 2007 року, квітні 2009 року, листопаді 2010 року, грудні 2015 року, Як убачається з акту №46 КСН сел. «Волонтерівка» від 14.11.2016 року, складеного в складі комісії, [PERSON] проживав сумісно з померлим батьком [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник доводиться їй сусідом. [PERSON] проживав разом з батьками з дитинства, свідок знайома з ними з народження. Заявник доглядав батьків і ховав їх, він є єдиним сином і спадкоємцем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що заявник проживає в будинку батьків з народження, він є єдиним сином і спадкоємцем. Після смерті батьків за будинком повністю доглядав [PERSON] Згідно ст.525 ЦК УРСР, який був чинним на час смерті [PERSON], часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Виходячи із змісту наведеної норми закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як зазначено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, враховуючи відсутність спору між заявником та заінтересованими особами, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved