Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

В провадженні Сєвєродонецького міського суду перебувала справа 428/4978/15-ц за позовом КС «Імперіал ЛТД» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідачами [PERSON], [PERSON] було подано зустрічний позов до КС «Імперіал ЛТД» про припинення договору кредитної лінії та договорів поруки в якому вони просили визнати таким що припинилося зобовязання [PERSON] за кредитним договором №1517 від 28.10.2011 року; визнати припиненими правовідносини за договорами поруки № 1517\\1, №1517\\2 від 28.10.2011 року укладених між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та громадянами [PERSON], [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказали, що 08.03.2013 року помер [PERSON] тому вважають, що припинилося зобовязання за кредитним договором №1517 від 28.10.2011 року, а оскільки договори поруки не містять зобовязання поручителів відповідати після смерті основного кредитора і згоду на це вони не давали, то і правовідносини за договорами також є припиненими. 04.12.2015 року зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним. Ухвалою від 12.02.2016 року позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами було розєднано у самостійні провадження, первісний позов КС «Імперіал ЛТД» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості було залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача (представника) до суду. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до КС «Імперіал ЛТД» про припинення договору кредитної лінії та договорів поруки. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, з підстав знаходження у службовому відрядженні, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача КС «Імперіал ЛТД» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти задоволення позову. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Правовідносини з надання кредиту регулюються параграфом 2 главою 71 Цивільного кодексу України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у статті 1054 Цивільного кодексу України. За змістом положень ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальні умови виконання зобовязань передбачені ст.526 ЦК України, згідно якої зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Підстави припинення зобовязання визначені законодавцем у ст.598 ЦК України. Відповідно до вказаної правової норми зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч.1 ст.608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою, тобто виключно у випадку, коли правовідносини, учасником яких був боржник, не допускають правонаступництва. За змістом ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених правових норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) переходять до іншої особи - спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобовязанні. За правилами ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 523 ЦК України порука, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником. Згідно ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Як розяснено в п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобовязань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. Поручитель приймає на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обовязку щодо виконання зобовязання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Як встановлено по справі, 28 жовтня 2011 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та позичальником [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії № 1517, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 1 місяць зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 70% річних. У забезпечення виконання позичальником [PERSON] своїх договірних зобовязань за вказаним Кредитним договором між кредитором - КС «Імперіал ЛТД» та відповідачем [PERSON] того ж дня, тобто 28.10.2011 року, був укладений Договір поруки № 1517/2, згідно якого останній поручився перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] кредитних зобовязань та узяв на себе солідарну з боржником відповідальність за їх невиконання. Того ж дня, тобто 28.10.2011 року, був укладений Договір поруки № 1517/1, згідно якого [PERSON] поручився перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] кредитних зобовязань та узяв на себе солідарну з боржником відповідальність за їх невиконання. Позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконував, у наслідок чого утворилась кредитна заборгованість останнього, розмір якої станом на 08 березня 2013 року становить 7944,99 грн. По справі також встановлено, що 08 березня 2013 року позичальник [PERSON] помер. При цьому, умовами укладеного між КС «Імперіал ЛТД» та позивачами [PERSON] та [PERSON] договорів поруки № 1517/1 та 1517/2 від 28.10.2011 року не передбачено обовязку поручителів відповідати за виконання кредитного договору за боржника [PERSON] в разі смерті останнього, а крім того, зазначений договір поруки не містить і згоди поручителів відповідати за будь-якого нового боржника - правонаступника (спадкоємця) померлого, а відтак у звязку зі смертю позичальника [PERSON], яка настала 08.03.2013 року, порука відповідачів [PERSON] та [PERSON], встановлена зазначеними Договорами поруки припинила свою дію зі смертю основного боржника [PERSON], а тому вимоги в частині припинення правовідносини за договорами поруки № 1517\\1, №1517\\2 від 28.10.2011 року укладених між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та громадянами [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню та оскільки датою смерті позичальника [PERSON], є 08.03.2013 року, то саме з цього дня договори поруки є припиненими. Як зазначено вище, зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою, тобто виключно у випадку, коли правовідносини, учасником яких був боржник, не допускають правонаступництва (ч. 1 ст. 608 ЦК України). Позивачем [PERSON] суду надано копію нотаріально засвідченої заяви, якою він відмовився від прийняття спадщини після померлого [PERSON]. Будь-яких належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що позивач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON], суду не надано. Також суду було надано заяву [PERSON] в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], як дочки померлого, про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 372935. В даному випадку грошове зобовязання боржника - позичальника [PERSON], що виникло з Договору кредитної лінії № 1517 від 28.10.2011 року, не є таким, що нерозривно повязане з особою позичальника та допускає правонаступництво за законом, тобто може бути виконано повністю або частково його спадкоємцями у звязку з чим суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги щодо визнання припиненим зобовязання [PERSON] за кредитним договором №1517 від 28.10.2011 року відмовити. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial