Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння. Вказував, що він є власником автомобіля «BMW-524», 1990 року випуску, об'єм двигуна 2400 см.куб, д.н.з. [NUMBER]. 16.08.2014 року [PERSON] запропонував йому обмінятися автомобілями, а саме: позивачу в користування надавався автомобіль «Мерседес 207» д.н.з. [NUMBER], а третій особі належний позивачу автомобіль «BMW-524», разом з документами. Зазначав, що 14.09.2015 року його на автомобілі «Мерседес 207» зупинили працівники ДАІ та повідомили, що вказаний автомобіль оголошено в розшук та вилучили його на штрафмайданчик. Звернувшись до [PERSON] щодо повернення свого автомобіля, останній повідомив про продаж автомобіля [PERSON] за 4 000 доларів США. Посилаючись на відмову відповідача повернути належне йому майно, позивач в порядку ст.ст. 321, 387 ЦК України просив суд витребувати у [PERSON] автомобіль марки «BMW-524», 1990 року випуску, об'єм двигуна 2400 см.куб, державний реєстраційний номер [NUMBER], разом з свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу та передати його [PERSON]. Ухвалою суду від 20.10.2016 року залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи [PERSON], а ухвалою суду від 10.11.2016 року в якості співвідповідача залучено [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов та просив його задовольнити, пояснивши, що свій автомобіль «БМВ» він надав [PERSON] в користування, а тепер хоче його повернути. Наявна у справі копія розписки стосується відносин щодо ремонту автомобіля. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що він купив по домовленості автомобіль «БМВ» у [PERSON] за 4 000 доларів США, а також підтвердив, що вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу даного автомобіля на ім'я [PERSON] знаходяться в нього. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, а також пояснив, що він придбав у [PERSON] спірний автомобіль «БМВ», надавши позивачу в замін 1 200 доларів США, а також автомобіль «Мерседес 207» д.н.з. [NUMBER], який зареєстровано на ім'я [PERSON] Представник відповідача [PERSON] та третьої особи, - [PERSON], в задоволенні позову просила відмовити через його безпідставність. Заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON] та третьої особи, їх представника [PERSON]., а також покази свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивачу [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки «BMW-524», 1990 року випуску, об'єм двигуна 2400 см.куб, державний реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також копією листа № 72 від 05.05.2016 року Територіального сервісного центру 3242 МВС в Київській області. Позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами щодо вчинення відносно нього [PERSON] протиправних дій з приводу автомобіля марки БМВ д.н.з. [NUMBER]. За результатами розгляду звернень останнього були прийняті висновки дільничного інспектора 2-го МВМ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області Рахматуліна В.С. від 07.10.2015 року та інспектора Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Ляшенка О.В., якими перевірку по факту звернення [PERSON] було закінчено, рекомендовано звернутися до суду в цивільному порядку. В матеріалах справи міститься копія розписки від 01.07.2014 року, відповідно до якої [PERSON] отримав від [PERSON] суму за продаж автомобіля БМВ [NUMBER] в розмірі 1 100 доларів США. В судовому засіданні позивач пояснив, що вказана розписка стосується відносин щодо ремонту автомобіля, а допис «БМВ [NUMBER]» ним не здійснювався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази про те, що відповідач [PERSON] являється його батьком, свідок знає всіх учасників судового розгляду, крім [PERSON], зазначив, що при ньому автомобіль Мерседес продали [PERSON], останній отримав за нього гроші, а також передав свій автомобіль БМВ, також [PERSON] написав розписку про купівлю автомобіля. В ремонт автомобіля БМВ були вкладені біля 10 тисяч гривень. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mercedes-Benz» реєстраційний номер [NUMBER] на ім'я [PERSON]. 01.04.2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2/362/2304/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 51 911,13 грн. та судового збору в розмірі 520 грн. На підставі вказаного виконавчого листа 08.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ винесено постанову про накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes-Benz» н.з. [NUMBER], що належить боржнику [PERSON] Згідно копії акту опису й арешту майна від 06.01.2016 року державного виконавця ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, вказаний автомобіль «Mercedes-Benz» прийняв на відповідальне зберігання [PERSON] При вирішенні спору суд виходить з наступного. За змістом положень ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось відповідачем [PERSON], що спірний автомобіль «BMW-524» та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу знаходяться у його володінні. Правилами ст. 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ст. 60 ЦПК України). В судовому засіданні не встановлено, а відповідачем [PERSON] та його представником не доведено про набуття останнім у встановленому законом порядку права власності на спірний автомобіль, тому порушене право позивача як власника транспортного засобу підлягає захисту відповідно до ст. 387 ЦК України шляхом витребування майна з незаконного володіння у відповідача. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Посилання представника відповідача на розписку позивача про продаж даного автомобіля, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються наведеними вище висновками суду по даній справі.

Outcome: approved