overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 19 червня 2010 року виконкомом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між ними виникають постійні сварки та суперечки. Позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] надав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомила. Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2010 року виконкомом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір. Предявлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 25 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, у зв'язку з різними поглядами на життя. Позивач переконаний, що подальше життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] наполягав на позові та просив суд його задовольнити, а [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.10). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, має намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що він є власником житлового будинку по вул. Іващенко, 5 в с. Мир-не Бориспільського району. В цьому будинку зареєстровано місце проживання його племінниці [PERSON] Вона ухиляється від припинення реєстрації місця проживання в цьому будинку. Тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком по вул. Іващенко, 5 в с. Мирне Бориспільського райо-ну. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольни-ти його. [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона завчасно у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції (а.с.16, 21). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Іващенка, 5 в с. Мирне Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва №46 від 25 січня 2000 року (а.с.5). З копії акту обстеження фактичного проживання (а.с.8) вбачається, що у вказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], яка є племінницею позивача. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З вказаної вище копії акту обстеження фактичного проживання також вбачається, що з 2005 року, тобто більше року, відповідач не проживає в житловому будинку по вул. Іващенко, 5 в с. Мирне Бориспільського району. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності [PERSON] в цьому житловому будинку. З огляду на це суд вважає, що відповідача допустимо визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.2). Предявлений ним позов задо-волений. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій вказував, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка (що складається з трьох окремих ділянок) загальною площею 8,47 га., розташована на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте в правовстановлюючому документі на майно неправильно зазначено її по батькові, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]», що перешкоджає заявнику належним чином оформити спадщину. Оскільки внесення змін або виправлень до вказаного документа в адміністративному чи іншому порядку неможливе, а тому [PERSON] просив встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа в судовому порядку. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи - Прибужанівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявника та представників сторін. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка (що складається з трьох окремих ділянок) загальною площею 8,47 га., розташована на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте в правовстановлюючому документі на майно неправильно зазначено її по батькові, а саме «[PERSON]» замість «[PERSON]», що перешкоджає заявнику належним чином оформити спадщину. Однак факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа - Державного акту на право приватної власності на землю підтверджується наявністю в спадкодавця, а після її смерті - в заявника оригіналу правовстановлюючого документа та іншими доказами в своїй сукупності. Судом встановлено неможливість на час розгляду справи внесення змін (виправлень) до правовстановлюючого документа в адміністративному чи іншому порядку. За такого, приймаючи до уваги обставини справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO] в с.Соболівка Теплицького району Вінницької області. Вказав, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шиманівської сільської ради, яку він не має можливості оформити через відсутність свідоцтва про народження його матері [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що втрачено свідоцтво про народження його матері, тому неможливо підтвердити родинні стосунки з бабою [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шиманівської сільської ради. Просить встановити факт родинних відносин в судовому порядку з метою оформлення спадщини, яка залишилась після смерті баби. Представник заінтересованої особи - Шиманівської сільської ради Теплицького району - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила суду, що знає заявника з дитинства, в 1987 році вони одружились. Підтверджує, що баба заявника [PERSON] проживала з його батьками [PERSON] та [PERSON] в с.Соболівка Теплицького району. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] вказано [PERSON](свідоцтво [NUMBER], видане 04 листопада 1965 року). [PERSON] уклала шлюб 22 грудня 1957 року з [PERSON] в Теплицькому відділі ЗАГС Вінницької області і змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за №00016140601 від 23 грудня 2015 року. Відповідно записів в погосподарській книзі за 1980-1982 роки по Соболівській сільській раді Теплицького району в одному погосподарському номері проживали [PERSON], її син [PERSON], 1965 року народження, та її мати [PERSON], 1908 року народження.. [PERSON] померла [INFO] в с.Соболівка Теплицького району, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Актовий запис про народження на [PERSON] за 1937 рік по с.Шиманівка відсутній, так як архів не зберігся, що підтверджується листом Теплицького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області за №74-2.1-07-120 від 03 серпня 2016 року. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] також підтвердила у своїх показаннях свідок [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказав, що з 23 серпня 2014 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 170. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, з березня 2016 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ № 544497), яка мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та третіх осіб [PERSON], [PERSON]ю., [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивач вказала, що є власником квартири №153 по вул. Крилова54 в м.Миколаєві, в якій зареєстрований відповідач, але останній з травня 2011 року в квартирі не проживає, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, його речей у квартирі не має, ніякої участі у комунальних витратах він не приймає, обовязки по відношенню до житла не несе. Посилаючись на ст.ст.71,72 ЖК України, просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.06.1996 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки №3306 від 25.08.2016 року, виданої ЖКП ММР «БРИЗ» ЖЕК-№3, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані пять осіб: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з травня 2011 року, що підтверджується актом про не проживання від 24.08.2016 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, звязок з квартирою втратив. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України , особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за умови її відсутності понад 6 місяців без поважних причин, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 цієї норми. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 153 по вул. Крилова, 54 в м.Миколаєві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 28 серпня 2014 року відділом РАЦС Чернігівського міського управління юстиції. Позовні вимоги мотивовані тим, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинилися з 2015 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу є неможливим. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволені. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги [PERSON] полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не отримував ухвалу про відкриття провадження у справі і у зв»язку з цим не повідомив суд, що на час розгляду справи, він та відповідачка примирилися. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд не вжив заходів до примирення сторін. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги [PERSON] полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не отримувала ухвалу про відкриття провадження у справі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд не вжив заходів до примирення сторін. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1510. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, а тому подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Проте, з таким висновком суду не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи ( а. с. 20). В ході розгляду справи судом першої інстанції не вживались заходи до примирення сторін, а в поданій апеляційній скарзі [PERSON] повідомив про примирення з відповідачкою. Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 25 серпня 1993 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Погорільській сільській раді Теплицького району Вінницької області, актовий запис №9. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сімї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1993 року, шлюб зареєстровано Погорільською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 9. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та неповнолітнього сина, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved