Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Позов обґрунтований такими обставинами. У 2009 році сторони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Позивач вказує, що дитина була зареєстрована за прізвищем матері, так як сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, а на момент народження дитини [PERSON] перебував у рейсі за кордоном, тому, що працює моряком за контрактом. Вказує, що поступово сімейні стосунки почали погіршуватись, виникали сварки та непорозуміння. У липні 2016 року сторони почали проживати окремо. З цього часу спілкування між відповідачем та [PERSON] припинилося. Лише з 2019 року відповідач почав приймати участь у вихованні та частковому утриманні спільного сина, проте офіційно визнавати своє батьківство не бажає. Позивач зазначає, що [PERSON] називає відповідача батьком, періодично з ним спілкується. Проте відсутність у свідоцтві про народження запису про батька порушує права дитини, зокрема й на участь батька у вихованні, розвитку та утриманні сина. Врахуючи дані обставини, [PERSON] вирішила звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник у відкрите судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до канцелярії суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у відсутність позивача та її представника. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив на позов не подавав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача та її представника,\~суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що відповідає\~вимогам ст. 223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Судом встановлено, що з 2009 по 2016 роки сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24 вересня 2013 року вбачається: народився [INFO] в м. Одесі, про що 24 вересня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 8935. В графі батько зазначено: [PERSON] , в графі мати: [PERSON] (а.с. 4). Позивач вказує, що [PERSON] є сином [PERSON] ,\~проте при\~народженні був зареєстрованим за прізвищем матері, так як сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, а на момент народження дитини [PERSON] перебував за кордоном. Разом із цим, [PERSON] офіційно визнавати своє батьківство щодо [PERSON] не бажає. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із визначенням походження дитини, та регулюються Главою 12 Розділу ІІІ СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України \~походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу,\~батьківство щодо\~дитини може\~бути визнане\~за рішенням\~суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.\~ Позов про\~визнання батьківства\~може бути\~пред`явлений\~матір`ю,\~опікуном,\~піклувальником дитини,\~особою,\~яка утримує\~та виховує\~дитину,\~а також\~самою дитиною,\~яка досягла\~повноліття. Позов\~про визнання\~батьківства може\~бути пред`явлений\~особою,\~яка вважає\~себе батьком\~дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої статті 135\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126\~цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з\~ст.\~76\~ЦПК України докази є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ч.ч.\~1-2\~ст.\~77\~ЦПК України належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з\~ст.\~80\~ЦПК України достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що з метою повного та всебічного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, у відкритому судовому засіданні судом були допитані свідки: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] які в повному обсязі підтвердили доводи позивача, викладені у позовній заяві. В матеріалах справи міститься переписка сторін в соціальних мережах, з якої вбачається, що відповідач не заперечує свого відношення до [PERSON] та називає його сином (а.с. 10-29). Крім того, з наданих позивачем дублікатів квитанцій вбачається, що від імені [PERSON] протягом другої половини 2019 року на рахунок [PERSON] надсилались грошові кошти, що в свою чергу підтверджує доводи позивач про надання відповідачем допомоги на утримання [PERSON] (а.с. 6-9), що в свою чергу можна розцінювати як добровільну сплату аліментів на користь сина. Жодних заперечень чи заяв щодо спростування вказаних обставини від відповідача, будучи належним чином обізнаним та повідомленим про розгляд справи та дати судових засідань, не надходило. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси від\~20\~жовтня 2020\~року було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: «чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] ?» (а.с. 85-86). Разом із цим, з листа КП «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» № 638-02 від 24 лютого 2021 вбачається, що вищевказана ухвала суду була залишена без виконання у зв`язку із неприбуттям 02 лютого 2021 року та 23 лютого 2021 року [PERSON] до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків та неможливістю виконання експертизи (а.с. 105). Згідно з ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. На думку суду, вказані дії відповідача направленні на ухилення від виконання ухвали суду про призначення судово-генетичної експертизи, тому, враховуючи значення висновку судово-медичної експертизи для даної категорії справи, свідчать про небажання визнання батьківства, що свою чергу тягне за судом право на визнання факту батьківства [PERSON] над [PERSON] . Враховуючи вказані обставини, а також зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~про визнання\~батьківства є законними, обґрунтованими, та такими, що належить задовольнити. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням , забезпеченням доказів. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так,\~при зверненні\~до суду\~із позовом\~про визнання\~батьківства,\~позивачем було\~сплачено судовий\~збір у розмірі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № ПН 1595 від 27 грудня 2019 року (а.с. 1). Крім того, позивачем було понесено витрати за подання до суду заяви про забезпечення (витребування) доказів у розмірі 420 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № ПН 3472 від 20 жовтня 2020 року (а.с. 80). Разом із цим, 24 червня 2021 року представником позивача було подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу та надано Додаток до договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 грудня 2019 року, розрахунок витрат на послуги, надані адвокатом, а також квитанцію до прибуткового касового ордера №11 від 29 грудня 2019 року на суму 3000 грн. 00 коп. Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., та судові витрати, пов`язані з розглядом справи у загальному розмірі 3420 грн. 40 коп.

Outcome: approved