overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В серпні 2014 року орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів на утримання дітей. Зазначив, що відповідач по справі є батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не виявляє до дітей батьківського піклування, допомоги на утримання дітей не надає. Представник позивача, прокурор та представник зацікавленої особи надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що відповідач по справі, [PERSON], є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.4-8) Малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], та неповнолітня [PERSON] на теперішній час перебувають в Ізюмському дитячому будинку санаторного типу (комбінований) Ізюмської міської ради Харківської області на повному державному забезпеченні (а.с. 11-13). Неповнолітнього [PERSON] було передано на виховання батькові, але останній протягом тривалого часу не займається вихованням дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, матеріально не утримує. Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] ( а.с. 10). Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області від 01.04.2014 року, оскільки він відповідає зібраним доказам і фактичним обставинам справи. Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд виходячи з інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], який ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Частиною 1 статті 180 СК батьки зобов'язанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з положеннями частини 1 статі 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 11.08.2014 року. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню згідно з вимогами статі 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

В серпні 2014 року Орган опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів відносно доньки - [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не виконує батьківські обов'язки, ухиляється від виховання дитини, фінансово її не забезпечує. Дитина перебуває на вихованні та утриманні [PERSON] В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявився хоча належним чином повідомлявся про день та час слухання справи. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.ст.169 ч.4, 226 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням дитини не займається, не надає матеріальну допомогу, не цікавиться умовами її життя та станом здоров'я, а також не проживає зі своєю дочкою. Дитина перебуває на утриманні [PERSON], який був першим чоловіком [PERSON], яка померла [INFO] та була матірю неповнолітньої [PERSON]. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; нотаріально посвідченою заявою [PERSON], в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON]; довідкою Пархомовецької сільської ради Хмельницького району, про те що малолітня [PERSON] проживає разом з сім'єю [PERSON] в [ADDRESS]; висновком органу опіки та піклування Хмельницької районної державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] і відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], а тому у відповідності до ст.164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно дитини. Крім того, суд приходить до висновку в частині стягнення аліментів, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому у відповідності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24 735 грн. 15 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між сторонами 14 серпня 2012 року укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості відповідно до умов якої, відповідач отримала кредит в сумі 17 077 грн. 34 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 10 липня 2014 року утворилась заборгованість. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач, яка повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явилась. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 14 серпня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості відповідно до умов якої, відповідач отримала кредит в сумі 17 077 грн. 34 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, внаслідок чого станом на 10 липня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 24 735 грн. 15 коп. з яких: 17 077 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 5 868 грн. 80 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 789 грн. - штраф за п.п. 2.2 генеральної угоди. Ці обставини підтверджуються: Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 14 серпня 2012 року; Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по кредитному договору в результаті чого станом на 10 липня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 24 735 грн. 15 коп., які підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 02 жовтня 2009 року в Шульганівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є дітей немає. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідачка не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій позов визнає, не оспорює причин розірвання шлюбу, справу просить розглянути без її участі. Суд вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 02 жовтня 2009 року в Шульганівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області Тернопільської області, актовий запис №03. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 06 серпня 2010 року, посилаючись на те, що з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть з січня 2014 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживають спільно відповідачем. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати, дітину залишити на утриманні та вихованні у відповідачки. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явилась повторно, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходило заяв про можливість перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи належно повідомлена 12.09.2014 року про явку в суд на 24.09. 2014 року о 10 год. 15 хв., а тому судом при не запереченні з сторони позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи позовні вимоги позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог згідно ст.11 ЦПК України, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 06 серпня 2010 року в Заболотівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Подружнє життя не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, враховуючи домовленість сторін та права дитини на належне утримання та виховання, суд вважає залишити після розірвання шлюбу з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача на свою користь 60000 грн. боргу за попереднім договором купівлі-продажу автомобіля, 1183,56 грн. 3% річних та 611,84 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 12 квітня 2013 року між ним та [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу автомобіля відповідно до умов якого сторони домовилися в майбутньому укласти договір купівлі-продажу автомобіля марки FORD, МОДЕЛЬ Mondeo Wagon 1.8 ЗНГ, 2001 року випуску, шасі [NUMBER], тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] на умовах встановлених даним попереднім договором». Укласти та нотаріально посвідчити договір сторони домовились не пізніше 12.09.2013 р. Позивач передав відповідачу автомобіль, проте останній умов договору не виконав, сплативши лише аванс за автомобіль в сумі 16000 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в суд не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.1.1. Попереднього договору, сторони зобов'язуються укласти у майбутньому договір купівлі-продажу автомашини марки FORD, МОДЕЛЬ Mondeo Wagon 1.8 ЗНГ, 2001 року випуску, шасі [NUMBER], тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний номер [NUMBER] на умовах встановлених даним попереднім договором. Пунк 2.3. цього договору передбачає, що сторони домовились укласти та нотаріально посвідчити Основний договір не пізніше 12.09.2013 р. На підписання основного договору сторони зобов'язуються прибути в погоджений час з необхідними документами для його укладення. Згідно з п.2.1 Попереднього договору покупець прийняв на себе зобов'язання купити автомашину за ціною 76000 грн. та, відповідно до п.3.4 передав представнику продавця аванс у розмірі 16000 грн. Пунктом 3.5 цього договору передбачено, що суму у розмірі 60000 грн. покупець зобов'язаний сплатити продавцю рівномірними платежами по 12000 грн. щомісяця в термін до 12 вересня 2013 року. Як встановлено судом, відповідач вимоги договору не виконував, а тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи, що позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 611,84 грн. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 625 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В своїй позовній заяві він зазначав, що [INFO] померла його дочка [PERSON]. Він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після дочки, але реалізувати свої спадкові права на спадкове майно, а саме: на автомобіль ВАЗ 210990 днз. [NUMBER], він позбавлений можливості у зв'язку з тим, що не має правовстановлюючого документа на вказаний автомобіль і тому нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нього. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль ВАЗ 210990 днз. [NUMBER], який належав його померлій дочці, [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримував свої позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Представник Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області, в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із листом, яким просив справу розглянути у його відсутності, своїх заперечень проти позову суду не подав та підтвердив, що за даними автоматизованої інформаційно-пошукової системи ДАІ, власником автомобіля ВАЗ 210990 днз. [NUMBER] дійсно є [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань. Судом встановлено, що 28 вересня 2013 року померла [PERSON]. (а.с. 6-7). За свого життя остання набула право власності на автомобіль ВАЗ 210990 днз. [NUMBER] (двигун [NUMBER], кузов [NUMBER]), що підтверджується копією облікової картки приватного ТЗ та повідомленням УДАІ УМВС України в Полтавській області на а.с. 9,18-19. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] є батьком померлої [PERSON] (а.с.5), а отже за змістом ст. 1261 ЦК України він після неї є спадкоємцем першої черги за законом. Як вбачається із вивченої в судовому засіданні копії спадкової справи, приєднаної до матеріалів цивільної справи, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] є позивач, [PERSON] Позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити своє право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль, що належав його дочці, оскільки не володіє правовстановлюючим документом на вказаний транспортний засіб, в зв'язку з чим йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування на вказаний автомобіль. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження право позивача на спадщину за законом після своєї дочки [PERSON], зокрема, на автомобіль ВАЗ 210990 днз. [NUMBER], що належав останній, і таке право ніким не оспорюється, то суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 26.08.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1939. Від даного шлюбу у них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки у них виявились різні уявлення про сімейний устрій та про взаємовідносини подружжя в сім'ї, у зв'язку з чим на думку позивача спільне проживання однією сім'єю є неможливим. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, аргументуючи їх мотивами викладеними в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах (а.с. 15-16). Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний і підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство, втратили взаємні почуття любові та поваги. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття . В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], батьком якої записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 14.04.2006року. Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає Відповідач не працевлаштований , але є працездатним. Має нерегулярний, мінливий дохід. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України , аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу)другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави На підставі вище викладеного та

Outcome: approved