Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

В серпні 2012 року до суду звернулась [PERSON] з вимогами визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], виселити його та зобов'язати Білгород-Дністровський районний відділ ГУДМС України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку як мешканця зазначеного будинку. При цьому, [PERSON] обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідач, який проживав в її будинку до кінця 2011 року, не бажає добровільним шляхом висилитися та знятись з реєстрації місця проживання, а навпаки, порушує правила проживання, ставиться агресивно до неї та її матері, вчиняє бійки, погрожує, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з відповідними вимогами. Після смерті [PERSON], до участі у справі була залучена донька - [PERSON], яка є правонаступницею [PERSON] та повністю підтримала раніше заявлені позовні вимоги матері. З зустрічними вимогами до суду звернувся [PERSON], який просив зобов'язати [PERSON] не чинити йому перешкоди в проживанні та вселити його в будинок [ADDRESS]. В обґрунтуванні своїх вимог, [PERSON] зазначав, що з [PERSON] він проживав спільно з 1989 року по 05.08.2012 року, вели спільне господарство, мали спільний побут, він за свої кошти збудував сарай та вбиральню, та бажає зберегти сім'ю, налагодити взаємовідносини. У будинку він проживав на підставі договору найма житлового приміщення від 11.07.2003 року, укладений між ним та [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримала раніше заявлені позовні вимоги своєї матері - [PERSON] та пояснила, що це було її метою виселити відповідача з будинку, оскільки він не давав їм спокійно жити, тому вона намагалась захистити себе та назавжди виселити [PERSON] Також, [PERSON] зазначила, що у відповідача є рідні дорослі діти, тому, на її думку, вони повинні ним піклуватися та забезпечувати житлом. [PERSON] у судове засідання не з'явився, його представник у судовому засіданні підтримала зустрічну позовну заяву та просила відмовити у задоволенні первісних позовних вимог. Представник Білгород-Дністровського районного відділу ГУДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та заслухавши доводи учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] достатньо обґрунтованими для задоволення, а вимоги [PERSON] такими, що не можуть бути задоволені з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування від 21.08.1992 року [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 105, так, до участі у справі була залучена правонаступник [PERSON], її донька - [PERSON], яка повністю підтримала первісні позовні вимоги своєї матері. 11.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найма жилого приміщення № 35, згідно з яким [PERSON] на постійний строк та без коштовно здала в найм [PERSON] кімнату в будинку [ADDRESS]. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2014 року був встановлений факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 1997 року по серпень 2012 року, за адресою: [ADDRESS]. Крім того, зазначеним рішенням встановлено, що в серпні 2012 року [PERSON], через погіршення взаємовідносин та сварки перестала вести з відповідачем спільне господарство та мати спільний побут, [PERSON] навіть фактично виїхав з кімнати та став жити в іншому місті. Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В своєму позові [PERSON] зазначала, що сумісне проживання з відповідачем стало неможливим, оскільки він став агресивно відноситись до неї самої та її матері - [PERSON], яка також проживає в зазначеному будинку. Неодноразово вчиняв дома бійки, наносив [PERSON] та її матері тілесні ушкодження, погрожував вбивством, тим самим систематично порушував правила співжиття. Такі обставини підтверджуються листами Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 10.07.2012, 18.09.2012, 23.08.2012 року, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово звертались до правоохоронних органів стосовно неправомірних дій з боку [PERSON], в результаті чого останньому було винесено попередження та рекомендовано [PERSON] звернутися до суду. Також, з вищезазначеного рішення суду від 19.02.2014 року вбачається, що допитані у судовому засіданні свідки підтвердили факт погіршення стосунків [PERSON] та [PERSON] Частиною 4 ст.825 ЦК України передбачено, що якщо наймач житла або інші особи, за дії яких він відповідає, використовують житло не за призначенням або систематично порушують права та інтереси сусідів, наймодавець може попередити наймача про необхідність усунення цих порушень. Якщо наймач або інші особи, за дії яких він відповідає, після попередження продовжують використовувати житло не за призначенням або порушувати права та інтереси сусідів, наймодавець має право вимагати розірвання договору найма житла. Відповідно до ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Враховуючи, що [PERSON] з своєю донькою також зареєстровані в [ADDRESS] та з [PERSON] в них також конфліктні відносини, суд вважає за доцільне виселити [PERSON] з будинку та зобов'язати відповідний державний орган зняти його з реєстрації місця проживання. Тим самим, суд захищає цивільні права інших мешканців будинку від протиправної та агресивної поведінки відповідача, який порушує суб'єктивні права, свободи та законні інтереси мешканців будинку. Суд критично ставиться до тверджень [PERSON] про те, що він свої кошти, отримані від продажу квартири по вул. Ізмаїльській, 25 в м. Білгород-Дністровському, витратив на сім'ю та ніколи не порушував правила спільного проживання, тому бажає налагодити взаємовідносини з ними. Такі наголошення відповідача не знайшли свого підтвердження за весь час розгляду справи, тому суд, з врахуванням вищенаведеного, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, та такими, що порушують права та свободи інших осіб. Згідно ст.ст. 10, 60ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Outcome: partial