Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 16 жовтня 2004 року перебувають у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач прийняла рішення звернутися до суду із відповідним позовом. В той же час в даному провадженні позивач просить суд стягнути з відповідача з урахуванням уточнень своїх вимог 1/4 частину від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, починаючи від дня звернення до суду до досягнення сином повноліття. Обґрунтовуючи таке стягнення позивач стверджує, що допомога на дитину від відповідача носить нерегулярний характер, тому вона і змушена звернутися в суд із позовом про стягнення з нього аліментів. Дитина проживає із позивачем, яка одна не в змозі матеріально забезпечувати сина. В судове засідання сторони не з`явилися, кожний окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач зазначила, що вона позов підтримує, а відповідач відповідно його визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 16.10.2004 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1705, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (або) і інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом із матір`ю та бабусею в [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва». Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. На даний час дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, потребує фінансової підтримки з боку батька. Даних про те, що відповідач має на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків чи стан його здоров`я потребує додаткових фінансових затрат, матеріали справи не містять. Відтак суд враховуючи реальну потребу позивача у матеріальній допомозі на утримання сина, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 27.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved