Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

В позові йдеться про неможливість подальшого спільного проживання подружжя в укладеному 25 квітня 2015 року Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Закарпатській області (актовий запис № 15). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на повному утриманні останньої. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя у сторін не склалося, через їх постійні сварки та постійними непорозуміннями між ними, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Посилаючись на дані обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина подружжя в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також відновити дошлюбне прізвище позивача «Овсєєва». Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити такі з підстав зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відносно аліментів пояснив, що у нього на утриманні знаходиться ще одна дитина від першого шлюбу і хоча дитина проживає із ним, він сплачує минулій дружині аліменти в сумі 400 грн. щомісячно, не заперечує проти утримання своєї дитини, однак просить встановити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1426 грн., також зазначив, що недавно купив своєму сину велосипед. Заслухавши думку учасників судового процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.04.2015 року Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], після чого дружина обрала прізвище чоловіка [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 15. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюбу від 30.05.2017 року серії І-ФМ № 155834. З копії свідоцтва про народження [PERSON], від 10.12.2015 року серії 1-ФМ № 339836 вбачається, що 07.12.2015 року народився [PERSON], який є неповнолітнім. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та через їх постійні сварки, в результаті чого подружжя втратило почуття любові, поваги та взаєморозуміння одне до одного. Дані обставини, викладені позивачем у позовній заяві, не заперечувалися відповідачем. Відповідно до ст.ст. 60 ч.1, 61 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача та неповнолітній дитині сторін, яка проживає з [PERSON] Отже, позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, укладений між сторонами шлюб розірванню. Обовязок утримувати дитину\~це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3\~ст181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В абзаці 2 ч.2\~ст.182 СК України\~визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно п.17\~ постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням матеріального становища відповідача, який має на утриманні іншу неповнолітню дитину (дана обставина сторонами не заперечувалась), суд вважає, що з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позові заявляє про відновлення свого дошлюбного прізвища [PERSON], тому суд вважає за необхідне дане клопотання задовольнити і після розірвання шлюбу змінити позивачу прізвище з «Глінської» на «Овсєєва». Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати (640 грн. судового збору ч.1, пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI) відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial