Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала вказана цивільна справа. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2021 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка І. Г. про визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненими та зняття заборони з іпотечного майна задоволено. 17.09.2021 року через канцелярію суду представником позивачів адвокатом Лаленковим С.М. подано клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Представник позивачів - адвокат Лаленков С.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати клопотання про стягнення судових витрат за його відсутності. Представник АТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явилась, подала заперечення щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Зазначила, що по суті вказана позовна заява не є складною за своїм змістом, для її складання не потрібно витрачати значний час і проводити аналіз великої кількості нормативно-правових актів, що повністю виключає її складність, а відповідно і розмір заявлених витрат на правничу допомогу. Посилається на те, що, згідно наданих документів, відсутні докази обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість взагалі. Просила суд відмовити в задоволенні заяви або максимально зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які заявлені позивачем. Третя особа в судове засідання не з`явилась повідомлялась про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.09.2021 року позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чайка І. Г. про визнання зобов`язань за іпотечним договором припиненими та зняття заборони з іпотечного майна задоволено. Визнано припиненими зобов`язання за іпотечним договором від 16.06.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованим в реєстрі за №905 та знято заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири за адресою [ADDRESS] і виключено з Державного реєстру іпотек запис №34878836 та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №4879054 про обтяження цього майна. Стягнуто з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1816 грн.. До закінчення судових дебатів представником позивачів - адвокатом Лаленковим С.М. було подано заяву про вирішення питання про судові витрати та заявлено, що докази понесених судових витрат до суду будуть надані в межах п`ятиденного строку після проголошення рішення суду. 17.09.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії договору про надання правничої допомоги, квитанцію про оплату послуг та акту виконаних робіт. Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 18.09.2020 року, укладеному між [PERSON] ( клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Легіон» (виконавець), Виконавець надає Клієнту правничу допомогу, при цьому вартість послуг за цим договором становить 14000 грн.. Згідно Акту виконаних робіт (юридичних послуг) Виконавцем за договором від 18.09.2020 року надано послуги: консультації клієнта, складання та подання позовної заяви, представництво інтересів клієнта в Комінтернівському районному суді м. Харкова за цивільною справою №641/2040/21. Вартість наданих послуг склала 14000 грн.. Згідно квитанції №5 від 18.09.2020 року [PERSON] сплачено АО «Легіон» за договором про надання правничої допомоги від 18.09.2020 року 14000 грн.. Відповідно до пп. 1, 2 ч.3,8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до чч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, цивільна справа містить невеликий об`єм доказів (цивільна справа в 1 томі), не є складною, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат на надання правової допомоги та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. У стягненні решти витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Outcome: partial