Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В позові йдеться про порушення [PERSON] умов укладеного з позивачем 26.09.2013 р. договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно якого ПАТ «ОТП Банк» надано, а [PERSON] отримала кредит у розмірі 25 250 грн. остання взяла на себе зобовязання щомісячно, відповідно до погодженого сторонами графіку, проводити поетапну часткову оплату кредиту зі сплатою відсотків за користування коштами у строки, зазначені в кредитному договорі. В порушення зазначених вище умов кредитного договору, відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Станом на 21 серпня 2015 року загальна сума заборгованості відповідача по кредитному договору складає 28\~813,69 грн. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № [NUMBER] від 26.09.2013 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № [NUMBER]. З урахуванням цього, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача зазначену загальну суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с.41). Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи неодноразово належно повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с. 34,37,39,45), не повідомивши про причини неявки, а тому суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, ухваливши провести заочний розгляд справи. З урахуванням наведеного суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, 26.09.2013 року сторони уклали договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], згідно якого позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 25\~250 грн., відповідач відповідно до п.1.4 Кредитного договору зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом (18 % річних), інші платежі, визначені цим кредитним договором та додатком №1 «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору в строк до 26.09.2017 року (а.с. 7-10). Відповідач не виконувала умов Договору, не здійснювала обумовленого сторонами щомісячного мінімального платежу коштів позивачеві, не повідомляючи про причини невиконання зазначеної вище угоди. Умови вказаного кредитного договору банком виконані в повному обсязі. Згідно договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22 грудня 2015 року (а.с.15-18), до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли права грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 26.09.2013 року (а.с.4) вбачається, що станом на 21.08.2015 року сума боргу відповідача перед позивачем становить 28\~813 грн. 69 коп. у тому числі: 22 975 грн. 13 коп. залишок заборгованості за кредитом; 3\~029 грн. 48 коп. відсотки за користуванням кредиту; 2\~809 грн. 08 коп. комісія за користування кредитом. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини тощо. Згідно ст.ст. 509,526,530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, суд визнає, що оскільки відповідачем [PERSON] було порушено взяте на себе зобовязання за договором кредиту, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 28\~813 грн. 69 коп. доведений належними доказами, з боржника підлягає стягненню на користь банку заявлена позивачем та встановлена судом зазначена сума заборгованості та відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого банком при зверненні до суду судового збору 1\~218,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved