Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

В провадженні судді перебуває на розгляді вищевказана цивільна справа. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його мати [PERSON] згідно свідоцтва на право власності на житло була власником квартири [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , яка за своє життя склала заповіт та заповіла позивачу вищевказану квартиру. На час смерті мати позивача була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , на час її смерті був зареєстрований та мешкав в квартирі [ADDRESS] . Однак на час смерті мамі було повних 81 рік, в силу свого престарілого віку та хвороб, вона потребувала допомоги, а так як позивачу до мами було далеко їздити, а допомоги вона потребувала постійної, то вони з дружиною з грудня 2007 року, забрали маму до себе, де вона й мешкала до смерті. У 2019 році позивач звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та отримав відмову у видачі такого свідоцтва, мотивувавши тим, що в порушенні вимог ст.1268 ЦК України позивач не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний строк, а також на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, а був зареєстрований за іншою з мамою адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з викладеним, позивач просив суд встановити факт, постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити. Відповідачдо судового засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надавали, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва на право власності на житло була власником квартири [ADDRESS] . Свідоцтво видане Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів від 12 квітня 1993 року № 5519, житло набуте згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду (а.с. 10, 11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 19 червня 2009 року, виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 564 (а.с. 14). [PERSON] 23 червня 1993 року склала заповіт, посвідчений Рукавіциною Н. В., державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, яким заповіла [PERSON] , квартиру [ADDRESS] (а.с. 12). Постановою від 07.06.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 9). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України). Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Так, у підтвердження того факту, що позивач проживав на момент відкриття спадщини з його матір`ю підтверджується актом сусідів (а.с. 15), а також поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаних в залі суду, котрі пояснили, що [PERSON] близько двох років мешкала зі своїм сином (позивачем) в квартирі [ADDRESS] . Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] , із спадкодавцем [PERSON] , яка померла, [INFO] , з грудня 2007 року по час відкриття спадщини по [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved