Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

В поданому позові прокурор зазначає, що [PERSON], яка є дитиною-сиротою, у період з 01 вересня 2012 року до лютого 2015 року навчалась в Попаснянському професійному ліцею залізничного транспорту за професією прийомоздавальник вантажу та багажу, касир багажний. Наказом директора ліцею №3 «В-УДЗ» від 12 лютого 2015 року [PERSON] була відрахована зі складу учнів ліцею у зв'язку із закінченням навчання та випуском. При цьому після закінчення навчання [PERSON] працевлаштувалася, а саме відповідно до наказу №3-к від 16 квітня 2015 року [PERSON] була прийнята на посаду контролера-ревізора ПП «Елітжитлком». Посилаючись на вищезазначені обставини, прокурор в поданому позові також зазначає, що під час перевірки, яка була проведена на підставі особистого звернення [PERSON] до прокуратури Попаснянського району, було встановлено, що всупереч вимогам діючого законодавства України, яке регулює питання соціального захисту дітей-сиріт, [PERSON], як випускниця, яка після закінчення навчання працевлаштувалася, не була забезпечена за рахунок навчального закладу одноразовою грошовою допомогою у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає суму у розмірі 7988 грн. У зв'язку з чим прокурор в поданій заяві просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] суму одноразової грошової допомоги у розмірі 7988 грн. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка до початку розгляду справи по суті надала на адресу суду письмову заяву, за змістом якої підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Представник відповідача згідно наданої письмової заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, заслухавши доводи прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із пояснень прокурора та наданих ним письмових доказів судом встановлено, що батьки [PERSON] померли, а саме: батько, [PERSON] помер [INFO](свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Містківською сільською радою Сватівського району Луганської області 11.04.2008), мати, [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Мітківською сільською радою Сватівського району Луганської області [INFO]). У зв'язку з чим розпорядженням голови Сватівської районної державної адміністрації Луганської області №228 від 31.03.2009 [PERSON] був наданий статус дитини-сироти (а.с.7-10). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 (далі - Закон №2342-ІV), особами із числа дітей-сиріт є особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки. Статтею 3 зазначеного Закону № 2342-IV передбачено, що одними з основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківської опіки, а також осіб із їх числа є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій. При цьому, частиною 1 ст. 4 Закону № 2342-IV передбачено, що заходи соціального захисту даної категорії дітей гарантуються, забезпечуються й охороняються державою. Також судом встановлено, що встановлено, що [PERSON], яка є дитиною-сиротою, у період з 01 вересня 2012 року до лютого 2015 року навчалась в Попаснянському професійному ліцею залізничного транспорту за професією прийомоздавальник вантажу та багажу, касир багажний. Наказом директора ліцею №3 «В-УДЗ» від 12 лютого 2015 року [PERSON] була відрахована зі складу учнів ліцею у зв'язку із закінченням навчання та випуском, про що свідчать відповідні докази на а.с.11-12. При цьому на даний час [PERSON] працює на посаді контролера-ревізора ПП «Елітжитлком», що підтверджується відповідним наказом №3-к від 16 квітня 2015 року (а.с.27-28). Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону № 2342-IV випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Згідно з п.п. 5 п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 № 226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, що перебувають під опікою (піклуванням), на період навчання у загальноосвітній школі забезпечуються безплатно шкільною і спортивною формами, обідами, у вищих навчальних закладах і професійних навчально-виховних закладах - обідами і гуртожитком. При працевлаштуванні після закінчення навчального закладу їм виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, а також видається одяг і взуття на суму не менш як 16 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає вищезазначений Закон. Відповідно, випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не залежно від працевлаштування забезпечуються за рахунок навчального закладу одноразовою грошовою допомогою. Згідно зі ст. 25 Закону № 2342-IV порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1218 грн. У зв'язку з чим сума, яка підлягає виплаті позивачці, складає: 1218х6 = 7308 грн. + 680 грн. (грошова компенсація на придбання одягу та взуття) = 7988 грн. Таким чином, враховуючи вище наведені встановлені по справі фактичні обставини та з урахуванням вимог діючого законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позов таким чином суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного, Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування»,

Outcome: approved