Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 квітня 2013 р. виконкомом Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що був складений актовий запис №2. Від цього шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON], та її представник [PERSON],позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та пояснила, що на протязі тривалого часу подружнього життя між нею та відповідачем не склалось через відсутність порозуміння між ними, а також вони мають різні погляди на життя, подружні відносини між сторонами не склалися, подальше спільне життя суперечить їх інтересам, а тому просить цей шлюб розірвати та стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до їхнього повноліття, посилаючись на невиконання добровільно відповідачем законного обов'язку по утриманню дітей. В судовому засіданні відповідач [PERSON], в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Беззаперечно доведено, що 13 квітня 2013 р. виконкомом Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №2, був зареєстрований шлюб між сторонами (а.с. 4). Від цього шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6), які перебувають на утриманні матері, так як відповідач належним чином не виконує свого законного обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню малолітніх дітей, чим порушує їхні майнові права, то на користь позивача з нього необхідно стягувати аліменти, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Окрім того, суд визнає, що подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, то, за таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: approved