Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Надроссянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] , яка була власником домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] . Заповітом від 02.09.2002 баба усе своє майно заповіла позивачці. У встановлений законом строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засіданні позивачка не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності (а. с. 35). Представник Надроссянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області в судове засідання не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. (а. с. 36). Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 8) була власником житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по [ADDRESS] (а. с. 15-20). Заповітом від 02.09.2002 баба усе своє майно заповіла позивачці (а. с. 9). У встановлений законом строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (зворотна сторона а. с. 30), однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а. с. 10). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом прийняли спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved