Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Зазначену квартиру вона 17.11.2004 року купила у відповідачки. На даний час у квартирі, крім позивачки, зареєстрована й відповідачка, яка фактично і ній не проживає з часу продажу квартири. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачки з проханням знятися з реєстрації, але вона ігнорує її прохання, чим порушує право власності позивачки. Позивачка просить суд усунути перешкоди у користуванні нею зазначеною квартирою, визнавши [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які є у справі. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності зазначених учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка має у власності квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.11.2004 року, копія якого є у справі. Позивачка, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.321 ЦК України, позивачка не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні; відповідно до ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них; відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; відповідно до ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає з 2004 року, відповідачка, що підтверджується, окрім пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, матеріалами справи, а саме: довідкою Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області від та актом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що відповідачка, будучи зареєстрованою у квартирі, яка належить позивачці, але не проживаючи у ній з 2004 року, не оплачуючи комунальні послуги, чинить позивачці перешкоди у володінні та користуванні житлом, а тому, їх необхідно усунути шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Докази на підтвердження своїх заперечень проти позову (якщо такі є), відповідачка суду не надала. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved