Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТзДВ «Рівнефармація», [PERSON] про визнання майнового права на квартиру та нежитлове приміщення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення пені, заборону вчинення дій по передачі майнових прав звернувся [PERSON] . Під час судового розгляду справи до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено ТзДВ «Рівнефармація» та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та визнати за [PERSON] , іпн. [NUMBER] майнові права на квартиру будівельний номер 57 загальною проектною площею 58,92 м.кв. в будинку без номера, на першому поверсі в другому під`їзді по [ADDRESS] , згідно Договору пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року та майнові права на нежитлове приміщення, будівельний номер [ADDRESS] загальною проектною площею 59,85 м.кв. в другому під`їзді будинку без номера по [ADDRESS] , згідно Договору пайової участі в будівництві [ADDRESS] від 16 жовтня 2015 року; зобов`язати обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» не пізніше 10 днів після прийняття рішення по даній справі видати довідку про здійснення [PERSON] повної оплати пайового внеску за квартиру будівельний номер 57 загальною проектною площею 58,92 м.кв. в будинку без номер. На першому поверсі в другому під`їзді по [ADDRESS] , згідно Договору пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року та за нежитлове приміщення, будівельний номер [ADDRESS] загальною проектною площею 59,85 м.кв. в другому під`їзді будинку без номера по [ADDRESS] , згідно Договору пайової участі в будівництві [ADDRESS] від 16 жовтня 2015 року; зобов`язати обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» після прийняття в експлуатацію житлової та громадської забудови на [ADDRESS] не пізніше 3-х днів передати пайовику - [PERSON] квартиру будівельний номер 57 загальною проектною площею 58,92 м.кв. в будинку на першому поверсі в другому під`їзді по [ADDRESS] , згідно Договору пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року та нежитлове приміщення, будівельний номер [ADDRESS] загальною проектною площею 59,85 м.кв. в другому під`їзді будинку по [ADDRESS] згідно Договору пайової участі в будівництві [ADDRESS] від 16 жовтня 2015 року за актом приймання-передачі не пізніше 10 днів після винесення рішення по даній справі та інших документів необхідних для реєстрації права власності на них; стягнути з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» на користь [PERSON] пеню за невиконання п.3.4. договору пайової участі в будівництві [ADDRESS] від 16 жовтня 2015 року та №57/2 від 31 березня 2016 року в розмірі 413881,53 грн.; заборонити обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» (ідентифікаційний код 39839768) та будь-яким іншим особам, в тому числі правонаступникам відповідача, вчиняти будь-які дії по передачі іншим особам майнових прав на квартиру будівельний номер 57 загальною проектною площею 58,92 м.кв. в будинку на першому поверсі в другому під`їзді по [ADDRESS] , згідно Договору пайової участі в будівництві №57/2 від31 березня 2016 року та нежитлове приміщення будівельний номер [ADDRESS] загальною проектною площею 59,85 м.кв. в другому під`їзді будинку по [ADDRESS] , згідно Договору пайової участі в будівництві [ADDRESS] від 16 жовтня 2015 року та стягнути з відповідача судові витрати по справі в дохід держави. В судове засідання представник відповідача не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. В судовому засіданні представник третьої особи ТзДВ «Рівнефармація» просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу з підстав викладених у письмових поясненнях, які долучені до справи. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 жовтня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама» був укладений договір пайової участі в будівництві № [ADDRESS] (надалі по тексту - договір) за умовами якого пайовик вступає, а кооператив приймає пайовика в асоційовані члени Кооперативу та пайову участь по будівництву кварталу житлової та громадської забудови по [ADDRESS] нежитлове приміщення і реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність частини нежитлового приміщення, будівельний номер [ADDRESS] загальною проектною площею 59, 85 м. кв., в другому під`їзді об`єкту. Відповідно до п.1.2. договору кооператив зобов`язується організувати і забезпечити будівництво об`єкту та здачу його в експлуатацію, передати пайовику у власність нежитлове приміщення, обумовлене цим договором, за умови повної (в розмірі 100 відсотків) сплати пайовиком пайового внеску. Відповідно до п.2.1. договору загальний розмір внеску пайовика становить 550 620 гривень, що еквівалентно 23 940 доларів США, згідно з курсом продажу долара США в ПАТ АБ «Укргазбанк», на день укладення договору, з розрахунку 9 200 грн. за один метр загальної площі об`єкту, без внутрішніх оздоблювальних робіт. Відповідно до п.3.4. договору кооператив зобов`язаний закріпити нежитлове приміщення за пайовиком; організувати і забезпечити будівництво об`єкту та здачу його в експлуатацію у термін до 30 червня 2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску; після прийняття об`єкта в експлуатацію та повного виконання пайовиком своїх грошових зобов`язань за даним договором передати пайовику нежитлове приміщення за актом приймання - передачі та документи необхідні для реєстрації права власності на нього. Відповідно до договору пайової участі в будівництві № 57/2 від 31 березня 2016 року, укладеного між позивачем та обслуговуючим кооперативом «Житлово-Будівельний кооператив «Рівненська брама», позивач зобов`язався взяти пайову участь в будівництві об`єкту та реалізації статутної мети і завдань кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 57 загальною проектною площею 58, 92 м.кв., на першому поверсі в другому під`їзді об`єкту, шляхом внесення 100% сплати пайового внеску в порядку та розмірі, встановленими даним договором, а кооператив - організувати і забезпечити будівництво об`єкту та здачу його в експлуатацію та передати йому її у власність. Свої зобов`язання по оплаті пайового внеску позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні квитанціями до прибуткових касових ордерів. На час прийняття судом рішення договори про пайову участь між позивачем та відповідачем: [ADDRESS] від 16 жовтня 2015 року та № 57/2 від 31 березня 2016 року є чинними. Судом також встановлено, що в зв`язку з порушенням відповідачем по справі термінів виконання взятих на нього зобов`язань щодо введення в експлуатацію об`єктів, що є предметом вказаних договорів, позивач неодноразово звертався до відповідача із адвокатськими запитами, в тому числі із заявою - вимогою від 15 січня 2018 року, при цьому повторно надавши копії укладених між ними договорів та квитанцій до прибуткового касового ордеру. З дослідженої в судовому засіданні відповіді виконавчого директора ОК «Житлово-будівельний кооператив Рівненська брама» вих.№175 від 11 грудня 2017 року вбачається, що будь-якої інформації щодо сплати позивачем пайових внесків у підприємства немає, майнові права на нежитлове приміщення [ADDRESS] загальною проектною площею 73 м. кв., на першому поверсі в другій секції кварталу житлової та громадської забудови на вулицях [ADDRESS] є предметом Договору пайової участі в будівництві № к12 -14/1 від 11 травня 2016 року, укладеного між відповідачем по справі та ТОВ «Рівнефармація». При цьому, пайовий внесок за умовами вказаного договору було сплачено ТОВ «Рівнефармація» в повному обсязі на розрахунковий рахунок кооперативу. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладених договорів та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушив законні права та інтереси позивача, який з незалежних від нього причин не може зареєструвати за собою право власності на належні об`єкти, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном. Відповідно до ст.190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Разом з тим статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки взяті на себе грошові зобов`язання за договорами пайової участі в будівництві позивачем виконані в повному обсязі, тобто вчинено дії спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги щодо переходу права власності на об`єкти, та оскільки укладання договорів пайової участі в будівництві та внесення позивачем пайових внесків по ним відбулось раніше, ніж ТОВ «Рівнефармація» та відповідачем по справі, уклали Договір пайової участі в будівництві № к12 -14/1 від 11 травня 2016 року, тому саме [PERSON] отримав право на набуття права власності на об`єкти, що є предметами укладених між ним та відповідачем договорів. Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на нерухоме майно, оскільки в повному обсязі виконав умови договорів пайової участі в будівництві. Відповідно до ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При їх здійсненні особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи , що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. На сьогоднішній день право позивача на набуття права власності на об`єкти, що є предметами укладених між позивачем та відповідачем договорів ОК «ЖБК «Рівненська Брама» не визнається та заперечується, оскільки відповідач по справі стверджує, що оплачене [PERSON] будівництво нежитлового приміщення є предметом договору пайової участі укладеного між Кооперативом та ТОВ «Рівнефармація». Порушення відповідачем майнового права позивача полягає в не виконанні ним взятих на себе зобов`язань щодо здачі в експлуатацію об`єкту (кварталу житлової та громадської забудови по вулицях [ADDRESS] ), в якому знаходиться квартира та нежитлове приміщення пайові внески за які позивачем повністю внесені на рахунок відповідача та не передав йому нежитлове приміщення і квартиру, а також всі необхідні документи для реєстрації права власності на них. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] та детально вказала, що позивачем проведена повністю оплата за житлові та нежитлові приміщення згідно договору про пайову участь. Крім того пояснила, що згідно доручень вона була представником кооперативу у відносинах з пайовиками у зв`язку з чим їй було надано право переговорів та попереднє узгодження всіх питань одержання, подання підписання всіх необхідних документів для прийому в асоційовані члени Кооперативу, в тому числі укладати (підписувати) від імені ОК Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» договори про пайову участь у будівництві кварталу житлової та громадської забудови на [ADDRESS] . Довіреність їй видавалася терміном на один рік 07 серпня 2015 року за підписом голови ОК «ЖБК «Рівненська брама» А.С. Савчуком та долучила для огляду в судовому засіданні витяги з журналів реєстрації пайовиків, у яких зокрема зазначено прізвище позивача. Внаслідок вищевказаних неправомірних дій відповідача позивач позбавлений можливості користуватися належними йому правами володіння, користування та розпорядження, а також відповідно - можливості закріпити право власності за собою на дане майно. Враховуючи вищевказану поведінку відповідача по відчуженню до належних позивачу майнових прав ТОВ «Рівнефармація», а також оскільки згідно відомостей з Єдиного реєстру судових рішень, на даний час в провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходяться численні судові спори між відповідачем та Дочірнім підприємством «Градобуд Рівне» про визнання недійсним договору уступки (цесії), які свідчать про невизнання засновником ОК «ЖБК «Рівненська Брама» і учасником ДП «Градобуд - Рівне» наявності у останнього інвестиційних прав щодо будівництва кварталу житлової та громадської забудови на [ADDRESS] , суд вважає, що у даному випадку існує ризик щодо невизнання права відповідача на укладення договорів пайової участі в будівництві з будь-якими особами, в тому числі - з позивачем по справі. Відповідно до вимог частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи вимоги частини першої статті 8 ЦК України щодо застосування аналогії закону, суд визнає, що майнові права підлягають такому ж захисту, що і права власності. За встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку про те, що існують реальні підстави передбачати можливість порушення майнового права позивача іншими особами, а тому наявні підстави для застосування положень частини 2 статті 386 ЦК України з метою унеможливлення вчинення дій зі сторони відповідача чи інших осіб, направлених на порушення чи позбавлення відповідних прав позивача. При цьому суд визнає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених та невизнаних цивільних прав та інтересів відповідає положенням статей 15,16 ЦК України та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 21 листопада 2012 року у справі № 6-101цс12 висловила правову позицію про те, що участь фізичної особи в будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону України «Про інвестиційну діяльність» і у разі виникнення спору щодо виконання зобов`язань за договором про таку участь у будівництві зазначений Закон не підлягає застосуванню. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п.4.2. договору [ADDRESS] пайової участі в будівництві від 16 жовтня 2015 року за порушення термінів виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо сплати пайового внеску на вимогу кооперативу сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Відповідно до п. 4.2. договору пайової участі в будівництві №57/2 від 31 березня 2016 року за порушення термінів виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо сплати пайового внеску на вимогу кооперативу сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Позивачем, як пайовиком виконані взяті зобов`язання перед відповідачем (кооперативом) згідно вище зазначених договорів. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання по вище зазначених договорах не виконав. Згідно наданого представником позивача розрахунку загальна сума пені в розмірі 0,1% за кожний день прострочення від суми сплачених позивачем пайових внесків становить 413 881,53 грн. та складається з: по договору [ADDRESS] - 550 620,00 грн. х 0,1% х 365 днів = 200 976,30 грн.; по договору №57/2 - 583 302,00 грн. х 0,1% х 365 днів = 212 905,23 грн. Розмір вказаної пені підтверджується розрахунком суми наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими представником відповідача, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду в частині позовних вимог про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача становить 6958,02 грн. (704,80 грн. (розмір судового збору за подання позову немайнового характеру) х 4 позовні вимоги + 4138,82 грн. (розмір судового збору майнового характеру - 1 відсоток від ціни позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved