Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

в позові вказано, що згідно позивач є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05/04/2012. У вказаній квартирі зареєстровані: позивач, відповідач та їх\~ донька [PERSON] . Між сторонами 02/09/2017 зареєстровано шлюб, 20/03/2018 відповідач виїхав з вказаного житла та не повернувся, не несе будь-яких витрат на утримання квартири та оплату житлово-комунальних послуг, таким чином враховуючи, що відповідач як член сім`ї власника не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач не одноразово не прибула в судові засідання, не подала заяв і клопотань щодо реалізації права на безпосередню участь в судовому засіданні, не відкликала позову. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже правові наслідки не прибуття в судове засіданні сторін та їх уповноважених представників покладено повністю на відповідні сторони. За умови не відкликання позивачем позову та відповідно до усталеної судової практики Європейського суду з прав людини щодо цього питання суд продовжує розгляд спору на підставі наданих суду матеріалів та пояснень сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомллений належним чином. Надав суду письмові пояснення, за змістом яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що він є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі в Збройних Силах України військова частина [NUMBER] , яка дислокується в м. Мукачево, в періоди з 10/11/2018 по 13/02/2019, з 06/03/2019 по 17/03/2019 безпосередньо брав участь в проведенні антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях. З 10/10/2019 по день подання письмових пояснень відповідач перебуває на строковій службі, що є поважною причиною його відсутності за місцем реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05/04/2012 власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , частка власності 1/1. Згідно копії будинкової книги в квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно довідки виданої ЖЕО «Добробут-ІФ» в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 02/09/2017 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1756. Згідно копії довідки від 15/01/2020 виданої В/Ч [NUMBER] від 15/01/2020 [PERSON] в період з 25/07/2018 по 29/10/2018, з 10/11/2018 по 13/02/2019,\~ з 06/03/2019 по 17/03/2019 безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки\~ в Донецькій області. Згідно копії довідки від 03/01/2020 [PERSON] перебуває на військовій службі в в/ч [NUMBER] . Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.\~ Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеного в Постанові від 28/04/2020 в справі №761/20452/17 аналіз норми ст.405 ЦК України дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення. Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. В ст. 12 ЦПК України вказано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~ Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Саме на позивача процесуальнии законом покладено обов`язок доведення факту відсутності відповідача понад встановлені законом строки у жилому приміщенні без поважних причин. Таким чином на позивача процесуальним законом покладено обов`язок довести перед судом існування фактичних обставин та правових підстав звернення до суду із позовом про позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Відповідно до статті 47 Конституції Україникожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. В свою чергу втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло,\~ враховуючи, що відповідач перебуває на військовій службі позов не обґрунтовано належними правовими підставами. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: dismissed