Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 07 червня 1997 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис № 10. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та постійними сварками. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2019 року сторони проживають окремо. Фактично сім`я на теперішній час розпалась і позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя стало неможливим. Примирення з відповідачем не може бути і позивач цього не бажає. З огляду на викладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву суду не надав. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя (частина 1); суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2). Судом встановлено, що 07 червня 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, за актовим записом №10, що підтверджено копією свідоцтва про одруження (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3, 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, що не оспорювалося відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що сім`я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню, а прізвище позивача залишається без змін - « [PERSON] ». Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved