Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом за позовом [PERSON] до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування заявленого позову, позивач посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON], спадкоємцем якої є вона, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. У встановлений законодавством строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею не надано до нотаріальної контори право встановлювального документу на спадкове майно. Тому вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просили суд розгляду справи за відсутності їхнього представника. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Судом по справі встановлено факт, що [INFO] померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації смертей 18 грудня 2009 року за № [NUMBER], яка на випадок її смерті залишила заповіт, посвідчений 23 квітня 2008 року Першою сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою за р.№ 2-2342, що вбачається з витягу зі Спадкового реєстру № [NUMBER] від 19 травня 2010 року. З відповіді КП «НМБТІ» ДОР» за вих.. № 182 від 27.08.2015 року вбачається, що на момент смерті [PERSON] на підставі договору про право на побудову будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 26 січня 1954 року, посвідченого 20 березня 1954 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р.№ 1520, зареєстрованого в БТІ 19 вересня 1956 року за р.№ 2562-18 належав будинок [ADDRESS] Відповідно до ст.ст. 1217-1218, 1268-1270 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З відповіді Новомосковської державної нотаріальної контори за № 703/01-16 від 19 серпня 2015 року, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Згідно постанови Новомосковської державної нотаріальної контори від 05 серпня 2015 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, у зв'язку з тим, що нею не надано право встановлювального документу на житловий будинок [ADDRESS]. З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 серпня 2015 року вбачається, що відомості щодо власника будинку [ADDRESS] відсутні. Аналізуючи сукупність зазначених доказів суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлена можливості захистити свої права власника не інакше як за зверненням до суду з зазначеним позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. З технічного паспорту на будинок [ADDRESS] вбачається, що будинок побудований у 1956 році і лише літня кухня та сараї в домоволодіння побудованій протягом 1968-1970р.р. Відповідно до п. 3.2 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року за № 91 - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що обставини справи не суперечать вимогам, передбаченим ст. 376 ЦК України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS], який складається з: житлового будинку під літ. А, загальною площею 45 кв.м., прибудова - а, ганок а 1, погріб - ПГ, літня кухня - Б, гараж - В, сарай - Г, сарай- Д. сарай - Е, вбиральня - Ж, колодязь 1/2 ч. - К, яма зливна - Я, огорожа - №1, ворота №2, хвіртка№3, - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] - підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved