Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до Баштанського районного суду Миколаївської області суду із позовом до органу опіки та піклування Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, в якому просила визнати себе матір'ю [PERSON], [INFO]. В обґрунтування свого позову вказувала, що 21 вересня 1999 року народила сина [PERSON], але при реєстрації його народження він був записаний як покинута дитина. Це відбулося через його хворобливий стан і постійне лікування, яким вона займалася за межами Миколаївської області, а реєстрацію здійснено було за заявою його бабусі. В теперішній час, при отриманні дублікату про його народження з'ясувалося, що вона не може підтвердити своє материнство, хоча в первісному свідоцтві про народження дитини було вказано її прізвища, ім'я та по-батькові. В зв'язку з цим просила визнати себе матір'ю [PERSON]. В ході розгляду справи також доповнила свій позов необхідністю внесення змін до актового запису про його народження із зазначенням себе матір'ю. Також, під час розгляду справи ухвалою суду від 25 серпня 2016 року первісний відповідач був замінений на належного орган піки та піклування Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області. В зв'язку з цим справа була передана за підсудністю до Жовтневого районного суду Миколаївської області. В судовому засіданні з розгляду справи по суті представниця позивачки позов підтримали та просила задовольнити. Представники інших учасників розгляду проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122 СК України також визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Також, згідно зі ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 131 СК України особа, яка вважає себе матір'ю дитини, може подати до суду заяву про визнання свого материнства, якщо запис про матір дитини вчинено відповідно до частини другої статті 135 цього кодексу. Під час розгляду справи було встановлено, що 21 вересня 1999 року позивачка народила дитину чоловічої статі (а.с. 11-18), але після народження дитина відразу зареєстрована не була. Відповідно до витребуваної копії актового запису про народження [PERSON], він народився 21 вересня 1999 року в м. Баштанка Миколаївської області, але цей актовий запис під № 12, був здійснений тільки 19 серпня 2002 року Жовтневим районним відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за заявою співробітника відділу освіти Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області. На підтвердження факту народження дитини було надано медичне свідоцтво № 2900 від 28 листопада 2001 року Баштанської ЦРЛ Миколаївської області. В актовому записі зазначено, що дитина знайдена, батьки невідомі, відомості про них були вчинені за вказівкою заявника, знаходиться в сім'ї [PERSON] Також, згідно із витягом з державного реєстру актових записів про народження, наданого на запит суду, реєстрація народження дитини відбулася відповідно до ст. 135 СК України. Відповідно до актового запису та виданого на його підставі свідоцтва про народження, мати дитини вказана [PERSON], батько [PERSON]. Згідно з історією пологів (а.с. 11-18) [PERSON] у віці 21 рік народила сина 21 вересня 1999 року, вагою 2,250 кг., зріст - 46 см. Дані в зазначених документах співпадають та підтверджують, що [PERSON], народжений 21 вересня 1999 року, є сином [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні представниця позивачки той факт, що дитина не була зареєстрована вчасно і особисто матір'ю відбулося через те, що дитина народилася хворобливою і після народження відразу відбувалося його лікування, в тому числі і за межами Миколаївської області. Тому реєстрацією дитини займалася бабушка [PERSON], яка потім була призначена опікуном дитини. Це підтверджується відповіддю Миколаївської обласної дитячої лікарні від 16.06.2016 року (а.с. 19), згідно з якою [PERSON] [INFO], перебував на лікування в період 2000-2001 років в супроводі матері [PERSON]. В подальшому, ця опіка в 2005 році була знята за заявою бабусі та заявою матері [PERSON], однак особова справа на неповнолітню дитини, яка перебувала під наглядом органу опіки та піклування, не збереглася. Факт лікування дитини та його проживання разом з позивачкою підтверджується й іншими документами, наданими нею (а.с. 22-35). Таким чином, із досліджених доказів та встановлених обставин підтверджується той факт, що позивачка є матір'ю [PERSON], [INFO], і для визнання її материнства існують як законні, так і об'єктивні підстави, підтверджені доказами. З врахуванням підтвердження материнства суд вбачає і необхідним зобов'язати орган реєстрації внести зміни до актового запису про народження [PERSON]. вказавши позивачку його матір'ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved