Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

в позові вказано, що 26/07/2007 сторони уклали договір банківського вкладу №SAMDN10000015152441 «Копілка дітям» + «Карта Універсальна» на суму 1000 гривень на 12 місяців+1 день до 27/07/2008 під 13.25% річних, позивачем передано спірні грошові кошти. Відповідно до п. 1 договору відповідачем видано позивачу електронну ощадну книжку (картку) [NUMBER] та відкрито розрахунковий рахунок [NUMBER]; проценти на вклад нараховуються щоденно і виплачуються в кінці строку вкладу, після 15.00 години наступного дня. Нараховані проценти додаються до суми вкладу. Договір пролонгується на аналогічний період, якщо до його завершення вкладником не подано заяву про завершення договору. 30/05/2018 позивачка подала відповідачу заяву про розірвання договору. Листом від 21/06/2018 відповідач відмовився у поверненні вкладу з підстав окупації Кримського півострову. Відповідно до розрахунку позивача на 02/01/2017 заборгованість відповідача становить 3948,74 гривень, з яких 3484,91 гривень вклад з 26/07/2007 по 14/08/2017 та додані до вкладу проценти, 261,06 гривень процентів за період з 15/08/2017 по 02/01/2019, 0,13 гривень пені за прострочення вкладу, 2,90 гривень пені за прострочення процентів, 161,08 гривень інфляційних нарахувань. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримав, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач не подав суду заперечення проти позову та докази на спростування позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за не виконання ним обов?язків щодо доказування фактичних обставин справи та правових підстав його правової позиції в спорі процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. 26/07/2007 сторони уклали договір банківського вкладу №SAMDN10000015152441 «Копілка дітям» + «Карта Універсальна» на суму 1000 гривень на 12 місяців+1 день до 27/07/2008 включно під 13.25% річних. Відповідно до п. 4 договору вкладу проценти на вклад нараховуються з першого робочого дня, після дня вкладу, здійснюються за кожен день. Проценти нараховуються в кінці строку вкладу. Відповідно до п. 7 договору вкладу у разі закінчення строк вкладу і не витребування позивачем вкладу договір вважається укладеним на новий строк, який визначений договором вкладу. Відповідно до п. 8 договору вкладу у разі дострокового розірвання договору проценти за неповний строк нараховуються: при поверненні до трьох місяців процентна ставка помножується на коефіцієнт 0.3, від трьох до шести місяців, на коефіцієнт 0.5, від шести до дванадцяти місяців, на коефіцієнт 0,67. Відповідно до змісту позову строк спірного договору неодноразово поновлювався у період з 27/07/2008 до 30/05/2018. При цьому 30/05/2018, до закінчення 11 строку вкладу в період більше 6, але менше 12 місяців чергового строку вкладу позивачка, з підстави, що вказана в п. 7 договору вкладу звернулась до відповідача із заявою про дострокове повернення вкладу та процентів за ним. Одинадцятий строк користування вкладом закінчився на третій банківський день з дати отримання банком заяви позивача і з 15.00 години 20/06/2018 у відповідача виник обов?язок із повернення вкладу та процентів. Листом від 21/06/2018 відповідач відмовив позивачу у виконанні умов договору. Відповідно до платіжного документа від 26/07/2007 позивач передав відповідачу 1000 гривень за спірним договором вкладу. 30/05/2018 позивачка склала вимогу до відповідача про повернення спірного вкладу і процентів за ним; будь-яких прохань до відповідача про повідомлення інформації щодо дотримання ним нормативних актів НБУ на даний час і намірів про здійснення цього в майбутньому позивачка в заяві про повернення вкладу не розмістила. 29/09/2017 відповідач повідомив позивача про припинення своєї діяльності на території Автономної Республіки Кримі м. Севастополь. В зверненні відповідача до позивача не вказано на відмову у вимозі позивача про повернення вкладу, не вказано на задоволення вимоги. Однак в ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства проголошено неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Отже відповідач, надаючи відповідь на звернення позивача у поверненні позики і процентів за нею зобов?язаний був повідомити інформацію щодо суті прохання позивача, а не зазначати абстрактну інформацію про іншу свою діяльність. Таким чином дії відповідача щодо не надання відповіді на заяву позивача про повернення позики є порушенням справедливості, добросовісності та розумності, що виявляє умисне ухилення від власного обов?язку. В ст. 1058 ЦК України вказано, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Отже із переданням позивачем грошових коштів відповідачу та підписанням договору банківського вкладу, прийняттям відповідачем грошових коштів на укладення відповідного договору та погодження змісту відповідного правочину в частині прав і обов?язків сторін сторони уклали спірний договір, який є обов?язковим для їх виконання. В п. 1 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В п. 1 ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В п. 1 ст. 612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивач подала суду розрахунок виплат, що належні їй за умовами договору. Відповідач не подав суду будь-якого розрахунку на спростування розрахунку позивача. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже процесуальним законом на відповідача покладено обов?язок спростування правових підстав позову. Відповідно до розрахунку позивача на 02/01/2017 заборгованість відповідача становить 3948,74 гривень, з яких 3484,91 гривень вклад з 26/07/2007 по 14/08/2017 та додані до вкладу проценти, 261,06 гривень процентів за період з 15/08/2017 по 02/01/2019, 0,13 гривень пені за прострочення вкладу, 2,90 гривень пені за прострочення процентів, 161,08 гривень інфляційних нарахувань. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved