Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

В позові йдеться про те що, позивач [PERSON], являється власницею житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Мирча, вул. Садова, 30 Великоберезнянського району Закарпатської області. В даному будинку, без будь-яких на те правових підстав, проживає відповідачка [PERSON], яка не є членом сім'ї позивача, та спільне господарство з нею не ведеться, та яка не являється і наймачем будинку. Жодних договорів про найом або оренду з нею не укладалося. Позивач неодноразово зверталася до відповідачки з проханням виселитися із вищевказаного будинку та знятися з реєстрації в усній формі, на що вона відмовляється. З боку відповідачки постійно і неодноразово було застосовано до позивача насильство. З метою припинення та недопущення насильства в сім'ї позивач багато разів зверталася до правоохоронних органів. Відповідачку систематично за результатами обґрунтованих звернень [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Подальше проживання з відповідачкою в будинку являється неможливим і в позивача є всі підстави побоюватися за своє життя, так як [PERSON] являється агресивною і регулярно притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї та кримінальної відповідальності за нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень. Жодних витрат на обслуговування та утримання будинку відповідачкою не здійснюється. Посилаючись на ці обставини позивач уточнивши позовні вимоги просити суд визнати [PERSON], такою що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за вищевказаною адресою та виселити. Представник позивача у судове засіданні не зявився, однак подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з обставин наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча неодноразово була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, і підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.04.2009 року та про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.05.2009 року номер витягу 22750851 вбачається, що власником будинку № 30 по вул. Садова в с. Мирча Великоберезнянського району Закарпатської області являється [PERSON] (а.с.13,14). З копії паспорта громадянина України позивача [PERSON] серії ВР № 576623, зазначено, що така зареєстрована в [INFO] з 26.02.1978 року (а.с.15). З довідки виданої виконавчим комітетом Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району від 15.09.2015 року № 220, вбачається що [PERSON] [INFO] проживає в [INFO], крім неї також проживають: донька [PERSON], [INFO]; онуки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які спільне селянське господарство не ведуть (а.с.17). Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла мас право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини 1 статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.116 Житлового Кодексу Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Оскільки судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку по вулиці Садовій, 30 в с. Мирча Великоберезнянського району, а відповідач в ньому зареєстрована і проживає без будь-якої на те правової підстави, то за таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує стягнення з другої сторони понесені та документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved