Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області в інтересах споживача [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] про повернення майна відшкодування матеріальної та моральної шкоди за неусунуті недоліки під час ремонту товару. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2015 року [PERSON] , згідно товарного чеку від 21.01.2015 року, придбав планшет Huawei, 7-931 у фізичної-особи підприємця [PERSON] в магазині аудіо та відео техніки. 26.01.2015 року споживач виявив недолік у роботі планшету та звернувся у сервісний центр «[INFO]» ФОП [PERSON] , з проханням відремонтувати пристрій. 27.01.2015 року ремонт, зі слів директора сервісного центру, був виконаний. Споживач оплатив 350 грн. за виконану роботу. Однак вдома споживачем було виявлено, що заявлений ним недолік не усунений. 28.01.2015 року [PERSON] повідомив директора сервісного центру [PERSON] в телефонному режимі про те, що планшет несправний, який, у свою чергу, попросив принести пристрій повторно, оригінальний зарядний та коробку до нього. Наступного дня, 29.01.2015 року, споживач вдруге залишив вищевказаний пристрій на ремонт (квитанція № 57608 від 26.01.2015 року). Іншої квитанції про ремонт [PERSON] 29.01.2015 року не надав, а прийняв товар по старій квитанції. На даний час відповідач споживачу [PERSON] планшет не повернув, роботу по його ремонту не провів, кошти, сплачені за ремонт, не повернув, чим позбавив власника права користуватися, володіти та розпоряджатися майном. [PERSON] була заподіяна матеріальна та моральна шкода, що виразилася у душевних стражданнях, а також життєвих незручностях, пов`язаних з порушенням його цивільного права та був порушений відносно ньогоЗакон України «Про захист прав споживачів», тому просить суд задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача та [PERSON] підримали позов, в подальшому не прибули в судове засідання. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника та підтримання позовних вимог. Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на його безпідставність, а тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В подальшому в судове засідання не прибув. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 21.01.2015 року [PERSON] , згідно товарного чеку від 21.01.2015 року придбав планшет Huawei, 7-931 у фізичної-особи підприємця [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається зі скарг [PERSON] від 14.12.2015 року та від 22.02.2016 року, адресованих начальнику інспекції з питань захисту прав споживачів, 26.01.2015 року він звернувся у сервісний центр ФОП [PERSON] , з проханням усунення недоліків у роботі планшету. 27.01.2015 року ремонт, зі слів директора сервісного центру, був виконаний. За що ним оплачено 350 грн. за виконану роботу. Однак вдома ним було виявлено, що заявлений ним недолік не усунений. 28.01.2015 року він повідомив директора сервісного центру [PERSON] в телефонному режимі про те, що планшет не справний, який, у свою чергу, попросив принести пристрій повторно, оригінальний зарядний та коробку до нього. 29.01.2015 року він вдруге залишив вищевказаний пристрій на ремонт, квитанція № 57608 від 26.01.2015 року, нової квитанції не виписували (а.с. 9, зв., 11). З акту перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 15.01.2016 року вбачається, що станом на день перевірки планшет Huawei, 7-931 не повернутий споживачу [PERSON] (а.с. 37-39). Актом перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 04.02.2016 року встановлено, що ФОП [PERSON] не виконав припис посадових осіб спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів про усунення порушень прав споживачів, а саме не повернення споживачу [PERSON] планшету Huawei, 7-931, який був залишений на ремонт та не повернуто кошти, сплачені за не усунуті недоліки (а.с. 42-43). 04.02.2016 року начальником відділу інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області Олійник Н.В. відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 188-2 КУпАП (а.с. 44). Постановою про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону україни «Про захист прав споживачів» від 08.02.2016 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-2 КУпАП (а.с. 45). Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживача, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необгрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 2 ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право вимагати заміни товару. Матеріалами справи встановлено, що ФОП [PERSON] прийняв планшет Huawei, 7-931 для виконання ремонтних робіт у [PERSON] , однак роботу по його ремонту не провів, не повернув йому планшет та кошти, сплачені за ремонт. А відтак, вимоги позову про зобов`язання відповідача повернути [PERSON] планшет моделі Huawei, 7-931е у тому стані, який був на момент здачі пристрою в ремонт, згідно квитанції № 57608 від 26.01.2015 року; зобов`язання відповідача повернути [PERSON] кошти у сумі 350 (триста п`ятдесят) гривень за не усунуті ним недоліки під час ремонту планшету моделі Huawei, 7-931е є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В частині відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про те, що у спірних правовідносинах позивачем доведено факт завдання йому моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципів розумності та справедливості, судом враховано глибину душевних страждань, наслідки, вимушені зміни у житті та приходить до висновку про необхідність стягнення на користь [PERSON] в рахунок відшкодуванням моральної шкоди 500 грн. А відтак, позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial