Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2017 до нього звернувся відповідач [PERSON] з проханням надати у борг грошові кошти у розмірі 110 000 грн. строком до 1 червня 2017 року. Позивач зазначає, що погодився надати відповідачу зазначену суму грошових коштів, що зробив у приватного нотаріуса. Так, 15.03.2017 [PERSON] отримав від позивача [PERSON] у власність грошові кошти у розмірі 110 000 грн., які зобов`язався повернути до 01.06.2017. а у випадку прострочки повернення платежу - сплатити позивачу неустойку у розмірі 1% за кожен день прострочення повернення грошових коштів. Посилаючись на те, що договір позики було посвідчено нотаріально, грошові кошти передавалися у присутності двох свідків, однак відповідач так і не повернув позику, позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 110 000 грн. заборгованості за договором позики та 67100 грн. неустойки за прострочку повернення позики за період з 2 червня 2017 року по 1 серпня 2017 року, тобто за 61 календарний день. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та посилаючись на те, що відповідач не повернув борг у добровільному порядку, просив стягнути борг у судовому порядку. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про розгляд справи повідомлялися за адресою реєстрації, відомості про яку отримано з Відділу з питань реєстрації місця поживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА в м.Києві. Судові повістки про виклик у судове засідання, які направлялися відповідачу, поверталися за закінченням терміну зберігання. Відомості про наявність іншої адреси, окрім адреси місця реєстрації відповідача, в матеріалах справи відсутні. У договорі позики відповідачем зазначена адреса місця реєстрації. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача [PERSON] грошові кошти у розмірі 110 000 грн. терміном до 1 червня 2017 року. Договір позики було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюк Т.Н., про що зроблено запис в реєстрі за №396 від 15.03.2017 (а.с.4). Відповідно до п. 2.5. договору позики сторони домовилися, що в разі несвоєчасного повернення позики позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від усієї суми позики за кожен день прострочення. Станом на день розгляду справи, борг [PERSON] позивачу [PERSON] не повернув, а відтак, права позивача підлягають захисту судовим рішенням. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Судом у судовому засіданні досліджено оригінал договору позики, його текст та викладені умови повернення грошових коштів. Підстав вважати, що договір позики засвідчує існування інших, а ніж боргових правовідносин між сторонами, не встановлено. Договором виражено справжню правову природу укладеного договору позики. Договір позики у пункті 2.1. має вираження обов`язку [PERSON] повернути грошові кошти, а відтак договір дає правові підстави для стягнення боргу судовим рішенням. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У конкретному випадку сторони погодили на випадок невиконання грошового зобов`язання щодо повернення боргу - сплату [PERSON] неустойки у розмірі 1 % за кожен день прострочки, тобто у розмірі 1100 грн. за кожен день прострочки. Таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання [PERSON] є з 02.06.2017 року. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки за 61 день прострочки, тобто за період з 02.06.2017 по 01.08.2017 включно у розмірі 67100 грн. (61 день х 1100 грн.). Така неустойка підлягає стягненню судовим рішенням та її стягнення узгоджується з правовою нормою ч.1 ст. 1048 ЦК України. Враховуючи відсутність доказів про те, що станом на день розгляду справи у суді відповідач виконав умови укладеного з позивачем договору позики, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак про їх задоволення. За таких обставин, позов [PERSON] потрібно задовольнити в повному обсязі та стягнути на його користь з [PERSON] 110 000 грн. суми позики та 67 100 грн. пені, що разом становить 177100 грн. заборгованості за договором позики. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також 1771,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved