Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В серпні 2015 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 21.03.2007р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № CNL-0АІ/005/2007, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000 доларів США з кінцевим терміном повернення 21 березня 2013р., та зобовязався погашати кредит щомісячно у розмірі та строки визначені у графіку повернення кредиту. Однак відповідач належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 5766,60 доларів США та пеня нарахована за порушення строків повернення кредиту та відсотків в розмірі 22438,26грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. В судове засіданні представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 21.03.2007р. ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № CNL-0АІ/005/2007, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 20000 доларів США з кінцевим терміном повернення 21 березня 2013р., та зобовязався погашати кредит щомісячно у розмірі та строки визначені у графіку повернення кредиту. [PERSON] належним чином умови договору не виконував, у звязку з чим утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 5766,00 доларів США. 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю свої права вимоги за зобовязаннями відповідача по кредитному договору № CNL-0АІ/005/2007 від 21.03.2007р. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїм прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо прав вимоги до [PERSON] за кредитним договором договору № CNL-0АІ/005/2007 від 21.03.2007р. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору позивач має право достроково вимагати погашення заборгованості за кредитним договором, або стягнути таку заборгованість у випадках порушення відповідачем істотних умов кредитування, а саме порушення позичальником п.1.1.ч. 2 кредитного договору щодо погашення кредиту та сплати відсотків у встановлений договором строк. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань за цим договором відповідач зобовязаний сплатити пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, за кожен день прострочки. За несвоєчасне повернення кредиту відповідачу нарахована пеня в розмірі 224338,26грн. За правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки. Як вбачається з матеріалів справи, пеня нарахована лише на тіло кредиту в розмірі 224338,26грн., в той час як заборгованість по тілу кредиту складається з 5766,60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 124287,16грн., тобто пеня значно перевищує розмір заборгованості, з урахування чого пеню належить зменшити до 50,0тис.грн. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору № CNL-0АІ/005/2007 від 21.03.2007р., що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту в сумі 5766,60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 124287,16грн. та 50,0тис.грн. пені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 3486,26грн.

Outcome: partial