Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з таким позовом в якому вказував, що на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2013 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2015 року з нього на користь [PERSON] на утримання доньки Вероніки щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Проте позивач, вказуючи на те, що на підставі судових рішень з нього стягується понад 50 % отриманих доходів, що є надмірним тягарем для нього, просив зменшити розмір аліментів на користь кожного з відповідачів з 1/4 до 1/6 частини його заробітку. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та письмові заперечення проти позову, згідно яких не вбачала передбачених законом підстав для зміни розміру аліментів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачів, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2013 року з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 лютого 2015 року з позивача на користь [PERSON] на утримання доньки Вероніки [INFO] щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто законом передбачено, що підставами для зміни розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника, одержувача аліментів, інші випадки. Такі обставини є підставами для зміни розміру аліментів лише тоді, якщо вони не існували на момент досягнення домовленості або ухвалення судового рішення про визначення розміру аліментів (оскільки підлягають врахуванню сторонами під час досягнення такої домовленості або судом під час визначення розміру аліментів), а виникли після цього. Судом встановлено, що після ухвалення Березанським районним судом Миколаївської області рішення від 22 березня 2013 року у позивача народилася ще одна дитина (донька Вероніка) на утримання якої в подальшому стягнуто аліменти, що звичайно ж вплинуло на його матеріальний стан, а тому суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] з 1/4 до 1/6 частки його заробітку. Водночас на момент ухвалення Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області рішення від 09 лютого 2015 року обставини для визначення аліментів в меншому від звичайного розмірі вже існували, оскільки виникли 22 березня 2013 року, а не після його ухвалення, а тому їх наявність позивач повинен був доводити саме під час спору про визначення розміру аліментів. За таких обставин суд не може прийняти до уваги визнання відповідачкою [PERSON] позовних вимог згідно ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону. В зв'язку з наведеним в задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] слід відмовити. В силу вимог ст. 88 ЦПК України між сторонами слід розподілити судові витрати. Зокрема позивачем заявлено дві окремі вимоги (одна з яких задоволена судом), сплачено судовий збір лише за одну з них. Тому [PERSON] не має право на компенсацію витрат від [PERSON], водночас з [PERSON] на користь державного бюджету слід стягнути недоплачені позивачем 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved