overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що являється спадкоємцем за законом після смерті 16 серпня 2014 року [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,060 га, для ведення садівництва на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області. Оскільки відомості про вказану земельну ділянку відсутні в Державному земельному кадастрі нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на вказану земельну ділянку. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до зави просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач Клавдієво-Тарасівська селищна рада Бородянського району Київської області в судове засідання представника не направила, просила слухати справу без її участі. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 серпня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Після його смерті спадщину прийняв його син, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією інформаційного листа приватного нотаріуса [PERSON] (а.с.4,9). Відповідно до копії державного акту про право приватної власності на землю [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для ведення садівництва, площею 0,060 га на території Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області (а.с.8). З копії інформаційного листа приватного нотаріуса [PERSON] вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно зі ст. 1218, 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, вказуючи на те, що 14.05.2015 року помер спадкодавець [PERSON], яка була його бабусею. Після її смерті відкрилась спадщина в вигляді квартири №60 в буд. №2 по б-р. Хмельницького в м. Маріуполі. Спадкоємцями належного спадкодавцю майна за заповітом є [PERSON] та [PERSON] Позивач не мав можливості в строк звернутись до нотаріальної контори, оскільки доглядав за неповнолітньою онукою. Просить визначити додатковий строк два місяці для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову та просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав на адресу суду лист, в якому позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні, просить суд справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про\~\~розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку представника позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин За правилами ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За життя спадкодавцю належало нерухоме майно в вигляді квартири №60 в буд. №2 по б-р. Хмельницький в м. Маріуполі (а. с. 12). Позивач мешкав окремо від спадкодавця, що підтверджується копією його паспорта, в звязку із погіршенням стану здоровя та проведенням в м. Донецьк активної фази антитерористичної операції не мав можливості звернутись в строк, відведений законом, тому пропустив його (а. с. 5-6). За життя спадкодавець склав заповіт, в якому заповів належну йому квартиру №60 в буд. №2 по б-р. Хмельницького в м. Маріуполі позивачу (а. с. 9) Спадкодавець [PERSON] померла 14.05.2015 року (а. с. 8). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини встановлена у судовому засіданні, підтверджено матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване у гуртожитку за адресою: місто Миколаїв, пр. Богоявленський, 340/1, кім. 500. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що гуртожиток який розташований по пр. Богоявленському, 340/1 перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток» та належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста [PERSON]. За зазначеною вище адресою зареєстрований [PERSON], який більше шести місяців без поважних причин не проживає за вказаною адресою. Посилаючись на ст. 71 ЖК УРСР позивач просив задовольнити позов. Позивач надав в судове засідання заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що гуртожиток який розташований по проспекту Богоявленському, 340/1 в місті Миколаєві перебуває на балансі КП «СКП «Гуртожиток» та належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста [PERSON]. Відповідно до акту № 700 від 26.04.2016 року [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], кім. 500, більше шести місяців. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом також встановлено, що відповідач більше шести місяців не проживає в кімнаті № 500 у гуртожитку який розташований в місті Миколаєві, в буд. № 340/1 по проспекту Богоявленському, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, його особистих речей в спірній кімнаті немає, участі в оплаті комунальних послуг за житлове приміщення відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 340/1, кім. № 500. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала і пояснила, що 16.03.2016 року позивач позичив відповідачу 29000 грн., котрі відповідач зобовязався повернути до 30.04.2016 року, однак свого обовязку не виконав, тому просить стягнути з нього вказану суму коштів та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений судом в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Між сторонами 16.03.2016 року було укладено договір позики на суму 29000,00 грн. в письмовій формі, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. Позивач обов'язок передачі грошей за договором виконав, тоді як відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк (до 30.04.2016 року) суми боргу, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 19.09.2012 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.09.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 31.07.2016 р. виникла заборгованість на суму 21122,27 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не з'явився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 19.09.2012 року отримав кредит у розмірі 1100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та станом на 31.07.2016 р. виникла заборгованість на суму 21122,27 грн., яка складається з наступного: 1098,63 грн. заборгованість за кредитом; 15091,63 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3450,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 982,01 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 29.02.2012 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.02.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2016 р. виникла заборгованість на суму 20582,21 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не з'явилася. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 29.02.2012 року отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2016 р. виникла заборгованість на суму 20582,21 грн., яка складається з наступного: 1763,44 грн. заборгованість за кредитом; 14362,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 956,30 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 29.10.2008 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.10.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 15.08.2016 р. виникла заборгованість на суму 35449,76 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не з'явилася. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 29.10.2008 року отримала кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та станом на 15.08.2016 р. виникла заборгованість на суму 35449,76 грн., яка складається з наступного: 2616,76 грн. заборгованість за кредитом; 27306,84 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3599,98 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг, 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 1676,18 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з травня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з грудня 2014 року з причин цілковитої психологічної несумісності характерів, яка з часом поглиблювалося і призвела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Намагання зберегти сім'ю не дали результатів. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 травня 2004 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного сану Ізюмського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 71 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.12). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з грудня 2014 року, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 10.06.1978 року, актовий запис за № 533. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стосунки між подружжям припинені, спільного господарства не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і просить їх задовольнити, пояснивши, що сторони припинили спільне проживання понад 15 років тому, позивач з 2001 року проживає за межами України, в м. Лісабон, однією сімєю з іншою жінкою [PERSON], з котрою має двох неповнолітніх дітей. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за її відсутності в судовому засіданні, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім'ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати. При цьому, враховуючи тривалість роздільного проживання сторін (в різних країнах), створення позивачем нової фактичної сімї, суд вважає, що надання строку на примирення сторонам суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом ДРАЦСу по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ у Хмельницькиій області 8.08.2014 року, актовий запис за № 1460. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Пояснив, що три місяці тому створив нову фактичну сім'ю з іншою жінкою, а тому збереження даного шлюбу не є можливим. Відповідач суду пояснила, що позов визнає, оскільки наміру поновити шлюбні стосунки не має. Також бажає розірвання шлюбу, оскільки позивач дійсно створив нову сім'ю з іншою жінкою. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, надання судом строку на примирення з огляду на створення позивачем нової фактичної сім'ї з іншою жінкою суперечило б інтересам сторін, що мають істотне значення, і моральним засадам суспільства, тому підстав для збереження шлюбу не вбачається і його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом ДРАЦСу по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області 7.09.2013 року, актовий запис за № 1603. Від шлюбу дітей не мають. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом ДРАЦСу по місту Хмельницькому Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області 12.01.2012 року, актовий запис за № 23. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved