Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В серпні 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 1181953,70 дол. США та 5879526,26 грн. (з яких : заборгованість по кредиту 1090000,00 дол. США ; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 91953,70 дол. США ; пеня за прострочення сплати кредиту 5695869,90 грн. ; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами 183656,36 грн.) та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, а саме : нежитлову будівлю автомийки, бару та офісу, загальною прощею 945,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 111 та належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 22.01.2006 р. ; нежитлові приміщення перукарні, загальною площею 44,5 кв.м., які знаходяться за адресою : м. Одеса, вул. Успенська, 64 та належать іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2006 р. ; квартиру, загальною площею 24,5 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 19.07.2006 р. за р. № 1480 ; квартиру, загальною площею 58,6 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 12.07.2004 р. за р. № 1555 ; квартиру, загальною площею 28,0 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2006 р. за р. 669 ; квартиру, загальною площею 62,2 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2006 р. за р. № 842 (т. 1 а.с.3-7). В березні 2011 року банк подав адресовані суду свої письмові заяви про уточнення позовних вимог № 1 та № 2, згідно з якими вимагав стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 1215365,25 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 23.02.2011 р. становить 9681559,58 грн., та 128719,15 грн. (з яких : заборгованість по кредиту 1090000,00 дол. США ; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 125365,25 дол. США ; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами 128719,15 грн.), й завернути стягнення на вказаний вище предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором (т.1 ас. 56-57, 61). В серпні 2011 року банк подав адресовані суду свої письмові уточнення позовних вимог, згідно з якими вимагав стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 1291515,91 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 25.08.2-11 р. становить 10295319,08 грн., та 3505859,93 грн. (з яких : заборгованість по кредиту 1090000,00 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 201515,91 дол. США ; пеня за прострочення сплати кредиту 31800150,21 грн. ; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 325709,72 грн.) та завернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором (т. 1 а.с. 101-102). В січні 2012 року банк подав адресовані суду свої письмові уточнення, згідно з якими вимагав стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 1291515,91 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 25.08.2011 року становить 10295319,08 грн., та 1504794,64 грн. (з яких : заборгованість по кредиту 1090000,00 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 201515,91 дол. США ; пеня за прострочення сплати кредиту 1346784,93 грн. ; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 158009,71 грн.) та завернути стягнення на вищевказаний предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором (т.1 а.с.141-143). Ухвалою суду від 02.02.2012 року вказаний позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] та [PERSON] - в частині вимог про стягнення пені в сумі 1833365,28 грн. залишено без розгляду (т.1 а.с.155). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р., позов ПАТ АБ «Укргазбанк» було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 1291515,91 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на день постановлення рішення становить 10318824,67 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 1090000,00 дол. США; заборгованість про процентам за користування кредитом 201515,91 дол. США). Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судові витрати в сумі 1730,00 грн. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави суму недоплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 90,00 грн. Відмовлено в задоволені позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В задоволенні інших вимог відмовлено. (т. 1 а.с. 158-159,231-237) Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.03.2013 р. рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20.11.2012 р. в частині відмови в стягненні пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та звернення стягнення на передане в іпотеку майно скасовані, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с. 277-280). В липні 2013 року ПАТ А Б «Укргазбанк» подав адресовані суду свої письмові уточнення до позовних вимог, згідно з якими остаточно вимагає стягнути з [PERSON] заборгованість за пенею за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 3622668,35 грн. (з яких : пеня за несвоєчасне погашення кредиту 3188727,42 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів 433940,93 грн.) та звернути стягнення на вказане вище передане в іпотеку майно шляхом проведення прилюдних торгів, з початковою ціною на предмет іпотеки для його подальшої реалізації, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на час проведення виконавчих дій (т.2 а.с. 8-10). Крім того, у листопаді 2013 року [PERSON] предявив зустрічний позов до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа : [PERSON], про визнання кредитного договору № 345/П від 23.02.2007 р. та договорів іпотеки від 23.02.2007 р. та від 27.06.2008 р. недійсними (т. 2 а.с.47-53). Ухвалою суду від 17.11.2015 року згаданий зустрічний позов [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без розгляду. Таким чином, суд розглядає дану справу в межах позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] та [PERSON], що містяться в уточненнях до позовної заяви, які були подані банком до суду в липні 2013 року (т.2 а.с.8-10). Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], а прокуратура Приморського району м. Одеса веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], які просили розглянути справу за відсутності представника позивача та представника прокуратури, про що подали адресовану суду свою спільну письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не повідомили суду причини своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про одержання ними судових повісток. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 року (із змінами та доповненнями від 27.06.2008 року) ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», надав [PERSON] кредит в сумі 1500000,00 дол. США, на строк користування з 23.02.2007 р. по 01.01.2009 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою 16 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 01.01.2009 р. Однак встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати процентів за користування кредитним коштами [PERSON] не дотримував. Пункт 5.3. цього кредитного договору передбачає, що за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості. Пунктом 5.8. цього договору передбачено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню : процентів за користування кредитом та заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків понесених банком під час виконання умов цього договору. Відповідно п. 3.3.10. цього договору, в забезпечення виконання зобовязань позичальника за цим договором, 23.02.2007 року між позивачем як іпотекодержателем і [PERSON] як іпотекодавцем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 2199, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно нежила будівля автомийки, бару та офісу, яка знаходиться в м. Одеса по вул. Старопортофранківська, 111, та складається в цілому з нежилих приміщень 1-го, 2-го та 3-го поверхів, загальною площею 945,2 кв.м., та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.06.2006 р. (бланк ЯЯЯ № 295176), зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» у книзі 51неж на стор.11, номер запису 196, - заставною вартістю 472600,00 грн. В звязку з укладенням між позивачем і [PERSON] 27.06.2008 року договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 345/П від 23.02.2007 р., 27.06.2008 року між ними був укладений договір до договору іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 9905, згідно з умовами якого, зокрема за домовленістю сторін предмет іпотеки було оцінено в 9887000,00 грн. Крім того, відповідно до п.2.1. укладеного між позивачем і [PERSON] 27.06.2008 р. договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 345/П від 23.02.2007 р., 27.06.2008 року між позивачем як іпотекодержателем та [PERSON] і [PERSON] як іпотекодавцями був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 9906, згідно з яком вами якого предметом іпотеки є : - нежилі приміщення перукарні 1-го поверху, загальною площею 44,5 кв.м., які знаходяться за адресою : м. Одеса, вул. Успенська, 64 та належать іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2006 р. за р. № 1622, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 56неж на стор.33 номер запису 192, - заставною вартістю 725000,00 грн. ; - трикімнатна квартира під № 3 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2006 р. за р. № 842, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обертів нерухомості» в книзі 600пр на стор.164 номер запису 192, - заставною вартістю 529000,00 грн. ; - однокімнатна квартира під № 18 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 28,0 кв.м., житловою площею 20,7 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 25.04.2006 р. за р. 669, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 600пр на стор.154 номер запису 192, - заставною вартістю 305000Ю00 грн. ; - однокімнатна квартира під № 27 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, загальною площею 24,5 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 19.07.2006 р. за р. № 1480, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 600пр на стор.155 номер запису 192, - заставною вартістю 302000,00 грн. ; - трикімнатна квартира під № 9 у будинку № 109 п о вул. Старопортофранківській в м. Одеса, загальною площею 58,6 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м., яка належить іпотекодавцю [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 12.07.2004 р. за р. № 1555, зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» в книзі 530пр на стор.126 номер запису 410, - заставною вартістю 472000,00 грн. Через неналежне виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р., рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р. у загальному розмірі 1291515,91 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на день постановлення цього рішення становить 10318824,67 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 1090000,00 дол. США; заборгованість про процентам за користування кредитом 201515,91 дол. США), й це судове рішення станом на дату судового розгляду даної справи не виконано. Крім того, через невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 345/П від 23.02.2007 р., його заборгованість за пенею за цим договором станом на 25.08.2011 року склала у загальному розмірі 3622668,35 грн., з яких : заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту 3188727,42 грн.; заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту 433940,93 грн. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п.4.1, 4.1.1 договору іпотеки від 23.07.2009 року за р.№ 1245, у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1, 5 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як що предметом іпотеки є два або більше обєктів нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Пункт 3.2.7. кредитного договору № 345/П від 23.02.200 р. передбачає, що у разі невиконання позичальником зобовязань, передбачених цим договором, відшкодування заборгованості за цим договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 23.02.2007 р., укладеного між банком з іпотекодавцем, у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з п. 3.1.5. договору іпотеки від 23.02.2007 р. за р. № 2199, у випадку, якщо в момент настання терміну виконання забезпеченого іпотекою зобовязання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобовязання іпотекодавцем (позичальником) в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме : за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок коштів у відповідності з цим договором. Відповідно до п. 3.1.6. договору іпотеки від 23.02.2007 р. за р. № 2199, у випадку одноразової чи неодноразових прострочок іпотекодавцем (позичальником) сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту, використання кредиту не за цільовим призначенням або порушення інших умов кредитного договору, незалежно від настання строку виконання по кредитному договору, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.5. цього договору іпотеки, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов кредитного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється, зокрема за рішенням суду. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, процентів, відшкодування збитків завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом, кредитним чи цим договорами, - пеню, штраф), витрати, повязані з предявленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення та реалізації предмета іпотеки, витрати на утримання і збереження предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, а також інших збитків, завданих порушенням умов кредитного договору або цього договору. Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду провадиться, якщо інакше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотримання вимог Закону України «Про іпотеку». Аналогічні положення містить договір іпотеки від 27.06.2008 р. за р. № 9906. 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з пунктом 1 статті 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140кв.м. для квартири та 250кв.м. для житлового будинку. За змістом\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. У\~рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999р. №1-рп/99\~у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Статтею 3 Закону № 1304-VII передбачено, що зазначений Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає в бухгалтерському та (або) податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. В цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої\~статті 263 ЦК України). Отже, мораторій не звільняє від виконання зобов'язання, а є відстроченням виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта. Встановлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Така правова позиція викладена у\~постанові Верховного\~Суду України від 15 квітня 2015р. у справі за №6-46цс15. Таким чином, чинність вказаного Закону на час ухвалення рішення у даній справі є підставою, у разі задоволення позову за наявності для цього підстав, для визначення порядку його виконання. Також суд враховує, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є процесуальним, оскільки встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети застави та іпотеки, а саме, визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки вказаним Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. З урахуванням наведеного, та враховуючи, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки від 23.02.2007 р. за р. № 2199 та договором іпотеки від 27.06.2008 р. за р. № 9906, зокрема нежила будівля автомийки, бару та офісу і нежилі приміщення перукарні не можуть використовуватися відповідачами як місце постійного проживання, й останні постійно зареєстровані за адресою : [INFO], що свідчить про те, що вони не використовують квартиру під № 3 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, квартиру під № 18 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса, квартиру під № 27 у будинку № 64 по вул. Успенській в м. Одеса та квартиру під № 9 у будинку № 109 п о вул. Старопортофранківській в м. Одеса - як місце свого постійного проживання, тому суд вважає, що у даному випадку до правовідносин між сторонами не застосовується Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved