Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

в позові вказано, що 21.05.2020 року Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення, згідно якого визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з позивачем, рішення суду набрало законної сили. Відповідачка проживає окремо від дитини, у зв`язку з чим позивач звертається до суду про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини. Неповнолітній [PERSON] проживає з батьком, який здійснює його утримання. Відповідачка проживає окремо від дитини, інших утриманців не має, є працездатною. Відповідачка офіційно ніде не працює. Позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення зі сторони відповідачки достатнього та гармонійного розвитку дитини та реалізації всіх її потреб, що існують на даний час. В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити позов та стягувати аліменти в сумі 3000 грн. та надав перед судом пояснення про те, що син живе з позивачем, відповідачка інших утриманців не має, відповідач живе окремо від позивача, є судове рішення про визначення місця проживання сина сторін з позивачем. Після оголошеної перерви судового засідання представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. В судовому засіданні відповідачка надала пояснення про те, що її заробіток складає 5000 грн., підтримує по мірі можливості, допомагає мама, не може говорити за стабільні суми, допомагає одягом. Може сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень. Після оголошеної перерви відповідачка в судове засідання не з`явилася. Судом встановлено наступні обставини. 21.05.2020 рішенням Івано-Франківського міського суду визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки позивач та малолітній син сторін проживають за адресою: [ADDRESS] . В ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В ч.3 ст.12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так само в п.1 ст.13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Оскільки позивач не надав суду доказів в обґрунтування заявленого розміру аліментів, не обґрунтовано витрати на утримання дитини в заявленому розмірі, відповідачка позов визнала частково, тому стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідачки слід стягнути судовий збір в сумі 908 гривень на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial