Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

В поданій до суду позовній заяві прокурор вказує, що вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. Відповідно до вироку Попільнянського районного суду Житомирської області [PERSON] 29 квітня 2015 року, близько 13 години 32 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Jetta» реєстраційний номер [NUMBER] рухався у світлу пору доби з одним пасажиром в салоні автомобіля - [PERSON], автодорогою сполученням Ставище - Ружин в напрямку смт. Корнин, Попільнянського району Житомирської області. Під'їжджаючи до залізничного переїзду № 39, який розташований на 44 км. + 150 м. вищевказаної автодороги, за відсутності перешкод для видимості, водій [PERSON], ігноруючи світлову та звукову сигналізацію, дорожні знаки і дорожню розмітку, а також не переконавшись в тому, що не наближається поїзд, виїхав на залізничний переїзд, де допустив зіткнення з електропоїздом ЕР 9М, який слідував за маршрутом № 6491 сполученням Фастів - Житомир. При цьому [PERSON] порушив вимоги пунктів Правил дорожнього руху України, а саме: п. 20; п. 20.2; п. 20.3; п.п в, ґ п. 20.5. Внаслідок зіткнення електропоїзда ЕР 9М з автомобілем марки «Volkswagen» модель «Jetta» реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], пасажир автомобіля [PERSON] отримала травму тіла у вигляді: перелому скроневої кістки справа, відкритого перелому правої ключиці зі зміщенням, переломи 1-9 ребер справа, забитої рани лоба справа, підшкірної гематоми скроневої ділянки зліва, саден в ділянці грудного відділу хребта, синця в ділянці нижньої щелепи зліва, синця правого плечового суглобу, саден правої верхньої кінцівки, синця правого стегна, що ускладнились розвитком травматичного шоку II ст.; дана тупа поєднана травма тіла утворилася від дії твердих предметів, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Потерпіла по справі [PERSON] внаслідок заподіяних злочином тілесних ушкоджень знаходилась на лікуванні в реанімаційному відділені Попільнянської центральної районної лікарні з 29 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 рок, де провела 1 ліжко-день, після чого була переведена до Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського. Вартість перебування у реанімаційному відділенні протягом 1 ліжко-дня становить 614,08 гривень. Попільнянською центральною районною лікарнею за вказаний період на медикаменти за рахунок бюджетних коштів витрачено 218,72 гривень. З 15.05.2015 по 05.06.2015 [PERSON] знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні Попільнянської ЦРЛ, де провела 21 ліжко-день. Вартість перебування у хірургічному відділенні протягом 1 ліжко-дня становить 94,8 гривень. Загальна вартість стаціонарного лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] у Попільнянській ЦРЛ становить 2823 гривні 60 копійок. Лікування особи, потерпілої від злочину проводилось за рахунок Попільнянської центральної районної лікарні, фінансування якої в свою чергу здійснюється Управлінням фінансів Попільнянської районної державної адміністрації за рахунок коштів місцевого бюджету. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, так як особа, яка вчинила злочин зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я та просив стягнути з Відповідача на користь Управління фінансів Попільнянської районної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, в сумі 2823 гривні 60 копійок. Представник третьої особи Попільнянської центральної районної лікарні в судовому засіданні заявлені прокурором позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити тому, що незалежно від того чи користувалась особа, яка знаходиться на лікуванні всіма послугами, чи ні, витрати закладу охорони здоров'я підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково в сумі 218 гривень 72 копійки, в решті з позовними вимогами не погоджуються та заперечують проти їх задоволення. Суд, вислухавши прокурора, представника третьої особи Попільнянської центральної районної лікарні, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 25 червня 2015 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та встановлено, що в результаті вчиненого ним злочину, [PERSON] причинено тілесні ушкодження, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Судом встановлено, що [PERSON] знаходилась на лікуванні в Попільнянській центральній районній лікарні, відповідно до довідок, загальна вартість її лікування становить 2823 гривень 60 копійок, а саме: лікування у реанімаційному відділенні з 29 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, 1 ліжко - день /вартість ліжко - дня у реанімаційному відділенні - 614 гривень 08 копійок. Крім того на медикаменти, за рахунок бюджетних коштів було витрачено 218 гривень 72 копійки. Разом лікування з урахуванням коштів за проведенні ліжко дні - 614 гривень 08 копійок і вартість бюджетних медикаментів -218 гривень 72 копійки становить 832 гривні 80 копійок. Лікування у хірургічному відділенні з 15 травня 2015 року по 05 червня 2015 року /вартість ліжко - дня у хірургічному відділенні - 94 гривень 80 копійок х 21 день / - 1990 гривень 80 копійок. Загальна вартість лікування за обидва періоди становить 2823 гривні 60 копійок, наведені обставини підтверджуються довідкою Попільнянської центральної районної лікарні № 1035 від 17 вересня 2015 року та довідками за підписом головного бухгалтера. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що коли вона знаходилась в лікарні на лікуванні то не користувалась послугами, які зазначені в розрахунку наданими в судовому засіданні представником третьої особи, а саме: постіль в неї була своя та не харчувалася в лікарні. Відповідно до частини першої, третьої статті 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно частини четвертої статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з рішення Попільнянської районної ради № 402 від 27 червня 2014 року, Попільнянська центральна районна лікарня внесена до переліку установ, організацій, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл і селищ Попільнянського району. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що з Відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на лікування на користь управління фінансів Попільнянської районної державної адміністрації. Відповідно до статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved