Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] обласної ради, [PERSON] обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що будівля гуртожитку, розташованого за адресоюм. Вінниця, вул.\~Родіона Скалецького, буд. 31 знаходиться у власності [PERSON] обласної ради та перебуває на балансі [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням [PERSON] обласної ради від 20.06.2013 року №569, а саме п. 3 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобовязано передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці дану будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями. Починаючи з 2010 року ведеться робота по підготовці гуртожитку до передачі в комунальну власність міста з подальшою приватизацією займаних кімнат мешканцями. Проте однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат. Але мешканці гуртожитку зареєстровані не до займаних кімнат, а тільки до будинку, тобто в адресі реєстрації місця проживання вказано лише «Скалецького 31, гуртожиток». Мешканці гуртожитку неодноразово зверталися до головного лікаря ВОКЛ ім. М.І. Пирогова на балансі якої знаходиться гуртожиток провести перереєстрацію мешканців відповідно до займаних кімнат, але отримували відмову, оскільки перереєстрація громадян не входить до компетенції ВОКЛ ім. М.І. Пирогова. Листом департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та інфраструктури [PERSON] обласної державної адміністрації №01-9/П-623 від 28.11.2014 року стверджується, що департаментом було прийнято рішення, що питання із розвязання проблемних питань забезпечення прав мешканців гуртожитків на житло має розглядатися виключно в судовому порядку. Наведене змусило позивачів звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовну заяву підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в ній та просив суд позовну заяву задоволити. Представник відповідача [PERSON] обласної клінічної лікарні ім.. [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність.. Представник відповідача [PERSON] обласної ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ордеру №87 виданого 02.10.1992 року позивач [PERSON] була поселена у кімнату до гуртожитку по вул. Р. Скалецького, 31 в м. Вінниця, оскільки працює старшою медичною сестрою у [PERSON] обласному клінічному госпіталі ветеранів війни. [PERSON] проживає у даному гуртожитку з 1992 року, у кімнаті №115, відповідно сплачуються усі комунальні платежі своєчасно та в повному обсязі. Згідно акту від сусідів позивача, [PERSON] постійного проживає за адресою [INFO], кімната №115 з 1992 року і поданий час включно. Також підтвердженням факту постійного проживання позивача у згаданій кімнаті гуртожитку є договір про користування електричною енергією № 040130561 від 29.05.2013 укладений між ПАТ «Вінницяобленерго» та позивачем, на постачання електроенергією кімнати №115, а також квитанції про сплату комунальних послуг, згідно яких платником являється позивач за кімнату № 115. Будівля гуртожитку, розташованого за адресоюм. Вінниця, вул.\~Родіона Скалецького, буд. 31 знаходиться у власності [PERSON] обласної ради та перебуває на балансі [PERSON] обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова. Рішенням [PERSON] обласної ради від 20.06.2013 року №569, а саме п. 3 ВОКЛ ім. М.І. Пирогова зобовязано передати у комунальну власність територіальної громади міста Вінниці дану будівлю гуртожитку із інженерними комунікаціями та технічними пристроями. Відповідно до ч.1, 3 ст.9 ЖК УРСР громадами мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право, зокрема, на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, на підставах, передбачених законом. Згідно зі ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер який є єдиною підставою для вселення. Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обовязки, повязані з договором найму. Особи, які вселились до наймача житлового приміщення у встановленому ст. 65 ЖК України порядку, набувають рівне право користування житловим приміщенням. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» визначено, що громадяни, на яких поширюються дія Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло шляхом приватизації житла у гуртожитку. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, або тимчасово. Відповідно до положень\~ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно положень\~ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~та в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved