Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

в позові вказано, що 21/06/2019 сторони зареєстрували шлюб, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Позивачкою разом з позовною заявою про стягнення аліментів подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Між сторонами не приязні стосунки, проживають окремо, дитина проживає спільною з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Позивач тимчасово не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу. Відповідач не надає коштів на матеріальне забезпечення, є працездатним. Позивачем збільшено розмір позовних вимог, просила присудити стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття та аліменти її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 2000 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, що перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує цільну допомогу в розмірі 800 гривень, протягом пів року відповідач не надає коштів на утримання дитини, зловживає алкогольними напоями, позивач також здійснює догляд за матір`ю, яка хворіє та перебуває на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні надав пояснення, що надає матеріальну допомогу, купляє товари першої необхідності для дитини, коли позивач просить його про це, він є інвалідом 3 групи, заперечив щодо сплати аліментів на утримання позивачки, зазначив, що не відмовляється від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини, відповідач є учасником АТО, відповідач немає постійного місця роботи, працює позаштатним журналістом, долучив в підтвердження зазначеної обставини документи, вказав, що розмір його доходів недостатній для сплати аліментів в заявленому розмірі, відповідач несе витрати на лікування та купівлю лікарських засобів. Позивач в обґрунтування розміру позовних вимог надала додаткові пояснення, про те, що щомісяця несе витрати в розмірі 1000 гривень на купівлю підгузників, 500 гривень на дитяче харчування, також купляє дитині одяг та іграшки, відповідач обіцяв позивачці після розірвання шлюбу сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень з грудня 2020 року, не сплатив жодного разу зазначену ним суму, одного разу надав позивачу кошти в розмірі 500 гривень, дитяче харчування та підгузники купив одного разу. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] шлюб між сторонами зареєстровано 21/06/2019, актовий запис №1138. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано сторін спору. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У свою чергу в ст.\~ 80 СК України вказано, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В ст. 79 СК України вказано, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином позивачем доведено право на отримання від відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Разом з цим позивачем не обґрунтовано правових підстав для стягнення з відповідача аліментів в заявленому розмірі. В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Оскільки позивач не надала суду доказів в обгрунтування заявленного розміру аліментів, нею не вчинено процесуальних дій, щодо встановлення розміру доходу відповідача, не обґрунтовано витрати на утримання дитини в заявленому розмірі, тому стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень\~ щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1816 гривень на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial