Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ частки будинку в натурі та встановлення порядку кори1стування земельною ділянкою, в обґрунтування якого вказала, що є власником 1/2 частини будинковолодіння №19 по вул. М.Трембовецької в м.Хмельницькому, яке складається з приміщень: 1-1 розміром 3,9 кв.м., 1-4 розміром 9,5 кв.м., 1-3 розміром 12.1 кв.м 1-2 розміром 15.9 кв.м. Відповідачі є також співвласниками будинку №19 по вул. М.Трембовецької в м.Хмельницькому, а саме, [PERSON] є власником 2/9 частин будинку, [PERSON] є власником 1/9 частин будинку і [PERSON] є власником 1/6 частин будинку. Відповідачі по справі є власниками іншої 1/2 частини будинку (1/9+2/9+1/6 = 1/2). [PERSON] просить виділити їй частину будинку яка складається з приміщень : 1-1 розміром 3,9 кв.м., 1-4 розміром 9,5 кв.м., 1-3 розміром 12.1 кв.м. 1-2 розміром 15.9 кв.м. та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток співвласників у будинку. Ухвалою суду від 09.11.2015 року відповідача [PERSON] замінено на правонаступника [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, встановивши порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту ІІІ (додаток № 13) висновку судової земельно-технічної експертизи № 357/016 від 08.07.2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просить справу слухати за її відсутності, при вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] в судовму засіданні позовні вимоги визнала, в подальшому в судове засідання не зявилась, повідомлена про дату та час слухання справи в установленному законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмові заперечення, в яких вказала, що не заперечує, щодо виділу ? частини будинку позивачу, щодо варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою заперечує, та вважає, щодо [PERSON] має право на користування земельною ділянкою, яка перебувала в користуванні спадкодавця [PERSON], щодо землі загального користування то між сторонами вже встановлено фактично порядок користування, просить справу слухати за її відсутності, з урахуванням її думки по справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником 1/2 частки домоволодіння по вул. Трембовецької, 19 в м. Хмельницькому, що складається з приміщень : 1-1 розміром 3,9 кв.м., 1-4 розміром 9,5 кв.м., 1-3 розміром 12.1 кв.м 1-2 розміром 15.9 кв.м. на підставі рішенн Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.08.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27548404. Іншими співвласниками часток будинковолодіння є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Розмір земельної ділянки згідно матеріалів інвентарної справи становить 910 кв.м. (довідка-характеристика №246 від 25.04.1984р.). Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 цього Кодексу закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1 статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Згідно зі статтею 358 вказаного Кодексу право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Способи реалізації існуючих в співвласника правомочностей розпорядження спільним майном передбачені в статтях 364, 367 ЦК України. Так статтею 364 ЦК України співвласнику надано право на виділ в натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому якщо такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Договір про виділ в натурі частки з нерухомого майна спільного майна укладається у письмовій формі. Змістом пунктів 2.2, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, встановлено проведення поділу на самостійні об'єкти нерухомого майна відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси і вирішення спорів щодо поділу об'єктів нерухомого майна в судовому порядку. Отже, можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов'язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому виділ частки майна, що є об'єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Відповідно до висновку судової будвельно технічної експертизи від 08.07.2016р. № 357/016, 1/2 частка житлового будинку, що належить [PERSON], загального площею 41,4 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., що складається з складається з приміщень : 1-1 коридор-кухня площею 3,9кв.м., 1-2 житлової кімнати площею 15,9 кв.м., 1-3 житлової кімнати площею 12,1 кв.м., 1-4 житлової кімнати 9,5 кв.м., розташованого за адресою м. Хмельницький, вул. Трембовецької, 19 фактично виділена в натурі і експлуатується як окремий самостійний обєкт. Визнання відповідачами позову в частині виділу частки будинку в натурі не порушує нічиїх прав та інтересів, не суперечить закону. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про виділ частки домоволодіння в натурі та припинення права спільної часткової власності підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року роз`яснює, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно порушує законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до варіанту ІІІ (додаток № 13) висновку судової будвельно технічної експертизи від 08.07.2016р. № 357/016, запропоновано виділити [PERSON] в користування земельну ділянку площею 0,0129 га (129 кв.м.) у формі неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 1-18-19-20-21-22-16-17-1 та земельну ділянку площею 0,0202га (202 кв.м.) у формі неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 8-9-10-11-12-13-14-23-24-25-26-8, земельну ділянку площею 0,0040га (40 кв.м.) у формі неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 22-23-14-15-16-22 залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки даний варіант передбачає встановлення користування земельною ділянкою за фактично визначеним сторонами порядком, який хоча не відповідає їх часткам у цьому будинку, але при такому варіанті користування земельною ділянкою кожна із сторін матиме змогу обслуговувати свою частину будинку та господарських споруд. Крім цього, вказаним варіантом враховано, що відповідно до рішення сесії Хмельницької міської ради від 25.09.2002р. № 16, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0118 г, цільове призначення для обслуговування індивідуальних житлових будинків, господарських будівель і споруд по вул. М.Трембовецької, 19. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягають задоволенню, а [PERSON] належить виділити в користування земельну ділянку площею 0,0129 га (129 кв.м.) у формі неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 1-18-19-20-21-22-16-17-1 та земельну ділянку площею 0,0202га (202 кв.м.) у формі неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 8-9-10-11-12-13-14-23-24-25-26-8. Земельну ділянку площею 0,0040га (40 кв.м.) у формі неправильного багатокутника, що обмежена поворотними точками 22-23-14-15-16-22 залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]

Outcome: approved