Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В провадження Рівненського міського суду 23 грудня 2013 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди на суму 15039,00 грн. В позовній заяві позивач зазначав, що [PERSON] в травні поточного року перебуваючи в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS], таємно викрала її золоті вироби, а саме золоту каблучку 585 проби вагою 5 грамів вартістю 2500 грн., золоту каблучку 585 проби з білими фіанітами вагою 2 грами вартістю 1000 грн., золоту каблучку 585 проби з зеленими фіанітами вагою 2 грами вартістю 1000 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 10 грамів вартістю 5000 грн., три золоті кулони 585 проби вагою по 3 грами кожен загальною вартістю 4500 грн. та золотий брухт вагою 5 грам загальною вартістю 1039 грн., чим заподіяла позивачу матеріальної шкоди на загальну суму 15 039,00 грн., за що вироком Рівненського міського суду від 25.11.2013 року в кримінальному провадженні №569/16321/13к засуджена за ч.1 ст. 185 КК України, що є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільні наслідки дій особи, щодо якої ухвалено вирок, згідно ст. 61 ч.4 КК України. Письмові заперечення відповідача до суду не надійшли. Позивач повністю підтримала позовні вимоги в суді, вважає достатньо підтвердженими доказами, передбачені чинним законодавством підстави для стягнення боргу в заявленому розмірі. Просить розглянути справу без участі належним чином повідомленого про судовий розгляд справи відповідача з ухваленням заочного рішення, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання по розгляду позову по суті не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За наведених обставин за згодою сторони позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача на підставі наявних доказів з ухваленням заочного рішення в порядку ст. ст. 224-228 ЦПК України. Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав. Сукупністю досліджених в справі доказів, які визнані судом достовірними, в тому числі вироком Рівненського міського суду від 25 листопада 2013 року в справі № 569/16321/13-к по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який вступив в законну силу, встановлено, що [PERSON], в травні 2013 року, точного часу не встановлено, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи в квартирі [ADDRESS], таємно викрала золоті вироби, що належать потерпілій [PERSON], а саме: золоту каблучку 585 проби вагою 5 грамів вартістю 2500 грн., золоту каблучку 585 проби з білими фіанітами вагою 2 грами вартістю 1000 грн., золоту каблучку 585 проби із зеленими фіанітами вагою 2 грамів вартістю 1000 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 10 грамів вартістю 5000 грн., три золоті кулони 585 проби вагою 3 грами кожен загальною вартістю 4500 грн., та золотий брухт 585 проби вагою 5 грам загальною вартістю 1039грн., чим заподіяла потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 15 039,00 грн. Такими діями обвинувачена скоїла злочин, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, вину у вчиненні злочину визнала повністю, вироком суду визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення і їй призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України засуджену [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Таким чином, вина [PERSON] в таємному викраденні чужого майна [PERSON] його перелік та вартість встановлені вироком суду, не оспорювалось обвинуваченою в кримінальному провадженні і не заперечене стороною відповідача в суді. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 1177 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної особи внаслідок злочину відшкодовується державою, у разі якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Оцінюючи надані позивачкою досліджені докази, суд вважає доведеним належними допустимими доказами заподіяння злочинними діями відповідача майнової шкоди внаслідок викрадення майна на загальну суму 15 039, 00 грн., яка підлягає до стягнення з винної особи [PERSON] за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] за рішенням суду завданої нею злочином матеріальної шкоди в розмірі 15 039, 00 грн. Судові витрати в порядку ст. ст. 88 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню за рішенням суду в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved