Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка вказує на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач, який є її колишнім чоловіком, зареєстрований у зазначеній квартирі. Проте, з липня 2014 року у квартирі не проживає, комунальні платежі за квартиру не сплачує, його майна в квартирі немає. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідача на підставі ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У відповідності зі ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 16 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєві від 2 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2013 року, нотаріально посвідченого за № 1734 та зареєстрованого в МБТІ (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна [NUMBER]), позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно п. 19 зазначеного договору купівлі-продажу купівля квартири за цим договором вчинена за письмовою заявою чоловіка [PERSON], про те, що грошові кошти, які були витрачені на придбання квартири є особистою приватною власністю дружини і покупця [PERSON], тому придбана квартира є її особистою приватною власністю відповідно до ст. 57 СК України. Згідно довідки Форми № 3 ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» від 13 серпня 2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON] з 5 липня 2013 року, відповідач [PERSON] - з 3 липня 2013 року та їх діти Анастасія, [INFO], та Софія, [INFO]. Крім того, відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області від 7 жовтня 2015 року відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Як свідчать матеріали справи, відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі більше року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. Його майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в [INFO] понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved