Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON], в якому просила стягнути з відповідачів на свою користь 118685 грн. у відшкодування витрат, зроблених на поліпшення нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Нова Одеса, провулок Рибний 10, загальною площею 105,8 кв.м., відповідно до договору оренди від 25 квітня 2012 року. Під час судового розгляду справи [PERSON] уточнила свої вимоги. Просила стягнути 118685 грн. у відшкодування витрат, зроблених на поліпшення нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Нова Одеса, провулок Рибний 10, загальною площею 105,8 кв.м., відповідно до договору оренди від 25 квітня 2012 року з [PERSON] та залишити без розгляду такі вимоги до [PERSON] Представник [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] не визнав та просив відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши доводи учасників процесу в обґрунтування своїх вимог і заперечень, дослідивши надані докази та матеріали цивільної справи №482/1511/14-ц, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.202 ЦК України дво чи багатостороннім право чином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ч.1,3 ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі здійснено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.610,611,625 ЦК України порушення договірних зобовязань передбачає настання відповідальності. Встановлено, що 25 квітня 2012 року між сторонами було укладено договір оренди нежитлового приміщення, належного відповідачці на праві власності, строком дії з 01 травня 2012 року до 01 травня 2014 року, з продовженням строку оренди у разі відсутності заяви про розірвання договору. Відповідно до вказаного договору, позивачці було передано в оренду нежитлове приміщення площею 1058 кв.м., яке знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Нова Одеса, провулок Рибний 10 та з метою підприємницької діяльності, а саме для розміщення салону краси «Чарівний Світ». Відповідно до п.4.1 договору щомісячна орендна плата встановлена в сумі 1000 грн. Пунктами 4.2,4.4 договору було передбачено, що орендна плата за весь період користування приміщенням зараховується в рахунок проведених орендарем робіт щодо відновлення (поліпшення) обєкта оренди. Загальна сума затрат. понесених орендарем становить 127803 грн. Орендна плата відмінусовується щомісячно від загальної суми затрат, понесених орендарем, протягом дії даного договору. Отже, слід констатувати, що загальна сума затрат. понесених орендарем в розмірі 127803 грн. була обумовлена та узгоджена сторонами договору на час його укладення. Відповідно до п.7.3 договору, в разі його розірвання, вартість здійснених орендарем за рахунок власних коштів поліпшень, невіддільних без шкоди для обєкту оренди за мінусом всієї орендної плати на момент розірвання договору, відшкодовується йому орендодавцем. Відповідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2015 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення, визнання частково недійсним договору оренди цього нежитлового приміщення, зобовязання усунути погіршення приміщення, яке орендується та відшкодування завданої моральної шкоди, позов [PERSON] задоволено частково. На її користь з [PERSON] стягнено орендну плату за договором оренди від 25.04.2012 року в загальній сумі 24991,16 грн. В іншій частині, і зокрема про визнання недійсними положень п.4.2 договору, в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 20.07.2015 року рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року в частині стягнення розміру заборгованості по орендній платі змінено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] загальну суму 25984,28 грн. за період дії договору оренди до 30 травня 2014 року. В іншій частині, рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 08.06.2015 року залишено без змін. Крім того, з обумовленої договором оренди від 25.04.2012 року суми - 127803 грн. підлягає відрахуванню 9118 грн. (вартість обладнання, яке позивачка забрала після припинення договору. Заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по сплаті орендної плати за договором від 25.04.2012 року, в сумі 25984,28 грн. відповідно до рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 20.07.2015 року на час розгляду даної справи не погашена. З урахуванням викладеного, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню та на її користь слід стягнути з [PERSON] 92700,72 грн. (127803 грн - 9118 грн.- 25984,28 грн.).

Outcome: partial