Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просив суд\~\~внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 квітня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі №3-1041 державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори на спадкове майно після смерті [PERSON], на імя [PERSON], громадянина [PERSON] Федерації, який мешкає в селі Середній Любаж Фатєжського району Курської області [PERSON] Федерації, зазначивши, що [PERSON] має право на 33/100 частин спадкового майна, яке складається з 66/100 частин житлового будинку №6-А з надвірними будівлями, що знаходиться у м. Харкові по пров. Омському 1-му. В обґрунтування позову вказував, що після смерті його батька [PERSON], померлого 29.12.2007 року, відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою: м. Харків, пров. 1-й Омський, буд. №6А. Вказав, що 30.04.2009 року він зі своїм братом [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на рівних, по 1/2 частці кожному на житловий будинок з надвірними будівлями по пров. 1-му Омському у м. Харкові. Зазначив, що звернувшись через деякий час до державного реєстратора з приводу державної реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок, отримав рішення про відмову у вчинення цієї дії, оскільки у процедурі розгляду заяви було встановлено, що за померлим [PERSON] було зареєстровано право власності на 66/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по пров. 1-му Омському у м. Харкові. Інша частина будинку зареєстрована за третіми особами. Вказав, що було зясовано, що 34/100 частин вищезазначеного домоволодіння належить [PERSON] на підставі рішення суду від 20.02.2009 року, яке було зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 01.04.2009 року. Зазначив, що після отримання ним письмових пояснень від нотаріуса, яким було видано йому свідоцтво, стало зрозуміло, що на день видачі вищезазначеного свідоцтва державному нотаріусу не було відомо про наявність співвласника житлового будинку №6-А, що знаходиться у м. Харкові по пров. Омському 1-му. Вказав, що після цього він з братом звернулись із заявою до відповідача по справі для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, проте отримати його не встигли через смерть брата, а тому зазначив, що був змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 23.10.2014 року (а.с.12) в судове засідання не зявилась, про місце і час судового засідання були належним чином повідомлені, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали. Відповідач Восьма Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявились, про місце і час судового засідання повідомлялись належним чином, надали письмові пояснення по справі та просили суд слухати справу за відсутності представника нотаріальної контори (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані сторонами докази, давши оцінку заявленим позовним вимогам, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 29.12.2007 року помер [PERSON], який на день смерті постійно мешкав у м. Харкові по пров. 1-му Омському, буд. 6-А, після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою: м. Харків, пров. 1-й Омський, буд. №6А. Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2009 року Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, р№3-1041 на житловий будинок з надвірними будівлями №6-А, що знаходиться у м. Харкові по пров. Омському 1-му (колишня адреса провулок Омський), в рівних частках спадкового майна кожному (а.с.5). Відповідно до матеріалів справи, вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями належав спадкодавцю [PERSON], який помер 29 грудня 2007 року, на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 31 березня 1958 року №2-1305, зареєстрованого Харківським міським бюро технічної інвентаризації 04.06.1973 року, р. №44514, що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 30.03.2009 року за №2231825 (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2009 року №2-759/09/04 за позовом [PERSON], за останньою було визнано право власності на 17/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по пров. 1-му Омському, 6А у м. Харкові в порядку забудови, а також на 17/100 частин зазначеного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 07.09.2005 року та вважалось, що [PERSON] належить 34/100 частин домоволодіння по пров. 1-му Омському, 6-А у м. Харкові (а.с.7). Вказане рішення суду набуло чинності та було зареєстровано у КП «ХМБТІ» 01.04.2009 року (а.с.8). Відповідно до письмових пояснень В.о. завідуючого Восьмої ХДНК вбачається, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не повідомили нотаріуса відносно судового спору щодо спадкового житлового будинку, хоча згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2009 року №2-759/09/04 спадкоємці виступали співвідповідачами по справі за позовом [PERSON] (а.с.7), а Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно на вищевказаний житловий будинок нотаріальна контора отримала за запитом нотаріуса 30.03.2009 року за №22314825. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №3819522 від 10.07.2013 року судом вбачається, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований по пров. 1-му Омському, 6-А у м. Харкові, оскільки під час процедури розгляду заяви було встановлено, що за померлим [PERSON] було зареєстровано право власності на 66/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по пров. 1-му Омському у м. Харкові. Інша частина будинку зареєстрована за третіми особами (а.с.6). Таким чином, судом вбачається, що у свідоцтво про право на спадщину за законом, р№3-1041 на житловий будинок з надвірними будівлями №6-А, що знаходиться у м. Харкові по пров. Омському 1-му необхідно внести зміни, оскільки вже після його видачі було встановлено, що частка спадкодавця [PERSON] у ньому була зазначена у невірному розмірі та є меншою. Згідно положень статті 1300 ЦК України визначено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. Проте, як вбачається з наявних у справі матеріалів, 27.02.2015 року помер [PERSON] (а.с.11), а тому отримати згоду останнього на внесення змін до їх спільного із позивачем свідоцтва, не має можливості. У звязку із чим, суд вважає, що позивач правомірно звернувся до суду із вказаним позовом, з огляду на те, що відповідно до ч.2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Тому, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Крім того, з огляду на те, що [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації, то суд приходить до висновку, що згідно ст. 174 Податкового Кодексу від 02.12.2010 року №2755-VI перед отриманням у державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори зміненого свідоцтва про право на спадщину, йому необхідно здійснити оплату податку на доходи фізичних осіб, які отримані платником податку внаслідок прийняття особою-нерезидентом у спадщину майна після свого батька [PERSON], виходячи з вартості обєкта спадщини. \~\~ Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі, відшкодування цих витрат за рахунок відповідача позивач не вимагає. \~ На підставі\~\~вищевикладеного та

Outcome: approved