overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В позові йдеться про те, що 07 жовтня 1979 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що за останні п`ять років спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери, та погляди на життя, у зв`язку з чим між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. У позивача є особиста думка, що відповідач не має наміру підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами родини на почуттях взаємної любові, поваги дружби, взаємодопомоги. В наслідок чого сторони не проживають разом більше п`яти років, а тому позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливі, просить суд розірвати шлюб. Позивач на розгляд справи не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. По справі встановлено, що 7 жовтня 1979 року, Ставненською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 9. Дана обставина стверджується виданим свідоцтвом про укладення шлюб від 07.10.1979 р. серії [NUMBER] . За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В позові йдеться про те, що 28.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюбу, від якого сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач тривалий час не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, гроші які заробляє витрачає виключно на себе. Позивачу важко одній утримувати неповнолітніх дітей, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 заробітку, але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України з проханням провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги, підтримує та просить задовольнити їх. Відповідач також в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. По справі встановлено, що 28.04.2012 року між позивачем та відповідачем виконкомом Стужицької сільської ради Великоберезнянського районного управління юстиції у Закарпатській області укладено шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 087963 від 28.04.2012 року та свідоцтвами про народження серії І-ФМ №№ 233938, 293628 від 04.09.2012 та 12.08.2014 року відповідно (а.с. 3,4,5) Оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги позивачеві на утримання неповнолітніх дітей сторін не надає, що стверджується, доводами позивача, заперечення проти позову відповідачем не подано, в судове засідання не зявився, суд задовольняє ці вимоги з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182,191 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати (551,20 грн. судового збору ч.1, пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI) відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

В позові Кагарлицький міжрайонний прокурор вказав, що відповідач [PERSON] вчинив злочин за ст.125 ч.2 КК України , так як 1.01.2014 року в кімнаті будинку [ADDRESS] умисно вдарив [PERSON] один раз кулаком в обличчя, а потім в область нижньої губи, чим спричинив потерпілій умисно легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я у вигляді струсу головного мозку. На лікування потерпілої від злочину [PERSON] в неврологічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 3.01.2014 року по 16.01.2014 року витрачено 1206,40 грн. І вказану суму прокурор просив стягнути з відповідача на користь Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації у відшкодування витрат на лікування потерпілої від злочину, діючи в інтересах держави. В судовому засіданні прокурор підтримав позов. Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання і проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено слідуюче. Відповідач [PERSON] вчинив злочин за ст.125 ч.2 КК України , так як 1.01.2014 року в кімнаті будинку [ADDRESS] умисно вдарив [PERSON] один раз кулаком в обличчя, а потім в область нижньої губи, чим спричинив потерпілій умисно легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я у вигляді струсу головного мозку. На лікування потерпілої від злочину [PERSON] в неврологічному відділенні Кагарлицької ЦРЛ з 3.01.2014 року по 16.01.2014 року витрачено 1206,40 грн. Вказані обставини підтверджуються вироком суду від 26.03.2014 року про засудження відповідача, калькуляцією витрат на лікування. Відповідно до ст.1206 ч.1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати на лікування потерпілого від злочину. А тому слід стягнути з відповідача на користь Фінансового управління Кагарлицької районної державної адміністрації кошти в сумі 1206,40 грн. у відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

в позові казано, що відповідачка перебувала на обліку у позивача як особа, яка потребує працевлаштування і отримувала відповідну соціальну виплату з 11/08/2014 р. по 14/04/2015 р., але одночасно із цим працювала в ПАТ «А-банк». Тому позивач просив стягнути з відповідача 3778,55 гривень зайво і безпідставно сплачених грошових коштів. 02/11/2016 р. представник позивача подала до суду заяву про те, що відповідачка самостійно відшкодувала спірні грошові кошти, однак не компенсувала позивачу судовий збір, сплачений ним за розгляд даного спору. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Необхідно зазначити, що відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Позивач не подав суду будь-яких заяв з приводу суті позову щодо залишення позову без розгляду чи закриття провадження у зв`язку із самостійним відшкодуванням спірних грошових коштів відповідачем. Тому відповідно до змісту процесуального закону в позові належить відмовити. Однак оскільки відповідач сплатив спірні грошові кошти після звернення позивача до суду, тому з нього належить стягнути сплачений позивачем судовий збір за звернення до суду. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

в позові казано, що сторони зареєстрували шлюб, в якому народився син [PERSON]. Однак сторони прийшли до висновку про необхідність розірвання їх шлюбу та зміни прізвища їх сина. Тому позивачка просила суд розірвати шлюб сторін та змінити прізвища її і сина на її дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, що в ньому зазначені. В судовому засіданні відповідач визнав позов, про що також надав суду письмову заяву. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб №148787 сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2015 р. Відповідно до свідоцтва про народження № 285115 батьками [PERSON] 10/06/[INFO] зареєстровано сторін спору. Відповідно до п. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ статті 110\~ цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Таким чином позов обґрунтовано належним на те правовими підставами. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

в позові казано, що сторони припинили спільне проживання, а тому позивачка просила суд розірвати шлюб сторін та стягнути з відповідача аліменти в сумі 1500 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, що в ньому вказані. Також позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в сумі 1000 гривень. Відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу, заперечив вказаний позивачкою дохід та просив суд присудити аліменти в сумі 1000 гривень. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами в частині розірвання шлюбу та визнано в частині стягнення аліментів на суму 1000 гривень. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

В позові позива [PERSON] просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право на користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Обгрунтувала позов тим, що 24.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис №102. 04.02.2013 року Кагарлицьким АТП [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення в квартирі [ADDRESS], та було вказано склад сімї: [PERSON], [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] Спільне життя не склалося, у звязку з чим рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 15.08.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З серпня 2015 року [PERSON] за адресою: Київська обл., м. Кагарлик, вул. Кошового,16 не проживає. В судовому засіданні представник позивача уточнив підставу позову відповідач понад 6 місяців без поважних причин не проживав за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Третя особа: Кагарлицький районний сектор Управління Державної міграційної служби в Київській області надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечення стосовно позовних вимог відсутні. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України проведено заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Судом встановлено слідуюче: 24.07.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького РУЮ Київської області, актовий запис №102. 04.02.2013 року Кагарлицьким АТП [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення в квартирі [ADDRESS], та було вказано склад сімї: [PERSON], [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] Спільне життя не склалося, у звязку з чим рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 15.08.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З серпня 2015 року [PERSON] за адресою: Київська обл., м. Кагарлик, вул. Кошового,16 не проживає без поважних причин, що більше 6 місяців. Вказані обставини підтверджуються актом депутата Кагарлицької міської ради. Тому, відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України слід Визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право на користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В позові позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] « ПРИВАТБАНК» вказав, що 29.03.2011 року з відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н по якому відповідач отримав кредит в розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязався здійснювати щомісячні платежі на погашення кредиту та відсотків і комісії за обслуговування кредиту та сплатити штраф при порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобовязань відповідно до умов договору, що становить заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг» , « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку». Але відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 4257,96 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність і підтримання позову. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання. Судовий виклик направлявся відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку і відповідач відсутній за такою адресою, а тому відповідно до ст.74 ч.4 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. Судом встановлено слідуюче. [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] « ПРИВАТБАНК» 29.03.2011 року з відповідачем [PERSON] уклало кредитний договір № б/н по якому відповідач отримав кредит в розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязався здійснювати щомісячні платежі на погашення кредиту та відсотків і комісії за обслуговування кредиту та сплатити штраф при порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобовязань відповідно до умов договору, що становить заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг» , « Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку». Але відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 4257,96 грн. А тому на підставі ст.ст. 1050 ч.1, 1048 ч.1, 625 ч.1, 549 ЦК України та умов, вказаного вище договору, стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] « ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.03.2011 року в розмірі 4257,96 грн. яка складається з: 666,15 грн. заборгованість за кредитом, 1342,86 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 1570 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн.- штраф ( фіксована частина), 178,95 грн. штраф ( процентна складова), Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] « ПРИВАТБАНК» 243,60 грн. у відшкодування судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

В позові позивач [PERSON] акціонерне товариство «Альфа - Банк» вказав, що 14.04.2014 року позивач і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір по якому відповідач отримала кредит у розмірі 38654,17 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,99% річних. Відповідач зобовязалась здійснювати щомісячні платежі за графіком, що є додатком №1 до договору, на погашення кредиту та відсотків і комісії за обслуговування кредиту та сплатити штраф при порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобовязань . Але відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 01.09.2015 року виникла заборгованість в розмірі 44446,23 грн. яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надіслав заяву про підтримання позову і розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] не зявилась в судове засідання і не повідомила причин. Проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено слідуюче . 14.04.2014 року позивач і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір по якому відповідач отримала кредит у розмірі 38654,17 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,99% річних. Відповідач зобовязалась здійснювати щомісячні платежі за графіком, що є додатком №1 до договору, на погашення кредиту та відсотків і комісії за обслуговування кредиту та сплатити штраф при порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобовязань . Але відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 01.09.2015 року виникла заборгованість в розмірі 44446,23 грн. , що підтверджується розрахунком заборгованості. А тому позов задоволити і на підставі ст.ст.1049 ч.1,1054 ч.1, 625 ч.1 ЦК України та умов, вказаного вище договору, з відповідача на користь позивача стягнути заборгованість в розмірі 44446,23 грн. за кредитним договором № 500476795 від 14.04.2014 року яка складається: 32665,88 грн. заборгованість за кредитом; 2704,87 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7275,48 грн. заборгованість по комісії , 1800 грн.- штраф.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В позові позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вказав, що 11.01.2011 року [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» і відповідач [PERSON] уклали кредитний договір по якому відповідач отримав 1200 грн. кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобовязався здійснювати щомісячні платежі на погашення кредиту та відсотків і комісії за обслуговування кредиту та сплатити штраф при порушенні строків платежу по якомусь з грошових зобовязань відповідно до умов договору, що становить заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг» , « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами Банку». Але відповідач не надавав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості і станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість в розмірі 3993,31 яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надіслав заяву про підтримання позову і розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] пояснив, що позов визнає. У звязку з визнанням позову є законні підстави для задоволення відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України. А тому на підставі ст.ст.1049 ч.1,1054 ч.1, 625 ч.1 ЦК України та умов, вказаного вище договору, з відповідача на користь позивача стягнути заборгованість в розмірі 3993,31 грн. за кредитним договором № б/н від 11.01.2011 року яка складається: 554,04 грн. заборгованість за кредитом; 1212,92 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1560 грн. заборгованість по комісії та пені, а також штрафи: 500,00грн. штраф (фіксована частина); 166,35 грн. штраф (процентна складова), задоволивши позов. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved