Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 липня 2014 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб між сторонам, про що зроблено актовий запис № 1623. Спільне життя в сторін не склалося через байдужість [PERSON] до проблем сім'ї. Позивач зазначає, що в них різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, в кожного з них своя точка зору на обов'язки подружжя у веденні домашнього господарства, проведені вільного часу, відношенні до сімейних обов'язків. За весь період існування шлюбу, сторони періодично проживали окремо. Пів року тому відповідач забрав всі свої речі та залишив квартиру, де вони мешкали разом. Наразі відносини сторін вичерпалися. Оскільки примирення та збереження сім'ї суперечить інтересам [PERSON], а останній не погоджується на розірвання шлюбу в органах РАЦС, тому позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем; залишити їй шлюбне прізвище та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 640 грн. В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву з проханням розглянути її позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, понесені витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, позов в частині розірвання шлюбу та залишення після розлучення прізвища [PERSON] визнає. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 205631, виданого повторно 16.08.2017 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 19 липня 2014 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 1623 (а.с. 5). Від шлюбу в сторін, дітей немає. Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони півроку проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено. що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання залишитись на прізвищі чоловіка, то суд залишає за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved