Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Левківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,0345 га, яка розташована на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Свої вимоги позивач аргументує тим, що 20 липня 2013 року померла його рідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. У встановлений законом строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Левківської сільської ради до суду не зявився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що 20.07.2013р. померла [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 9), яка була власником земельної ділянки розміром 4,0345 га, (а. с. 11). У встановлений законом строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів (відмова нотаріуса, а. с. 10). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 20.07.2013р., була власником земельної ділянки розміром 4,0345 га, що розташована на території Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємець за законом подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на це майно.

Outcome: approved