Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивачу належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 744. В даній квартирі на даний час проживають позивач та її син, також у ній зареєстрований відповідач. Родинних зв'язків між позивачем та відповідачем немає, а зареєструвала [PERSON] в квартирі на прохання сина, оскільки це був його товариш. Відповідач жодного дня в спірній квартирі не проживав, комунальні платежі не сплачував. Реєстрація місця проживання [PERSON] в спірній квартирі позивача порушує її права як власника, а саме володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 169 п.4 ЦПК України, суд вважає за можливе та необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 744 (а.с. 6-7). Як вбачається з довідки №2920 від 04.06.2014 року, виданої ТОВ «ЖЕО», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], її син [PERSON] і відповідач по справі [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до акта № 486 від 23.05.2014 року відповідач [PERSON] в будинку квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с. 8). Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до положень ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачає ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням обставин справи, пояснень представника позивача та наданих доказів суд вважає, що відповідач [PERSON] жодного дня не проживав в спірній квартирі, а позивач є власником спірної квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.04.2000 року, тому слід усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] [PERSON], оскільки відповідач позбавляє її на право користування даною квартирою, що призводить до порушення права позивача на вільне розпорядження своїм правом. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов [PERSON] слід задовольнити. Судові витрати залишити за сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved