Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON], в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № DNH4KS11900614 від 14 червня 2005 року в розмірі 10416,26 грн., судові витрати у справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 14 червня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № DNH4KS11900614, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1668,92 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Однак відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та пені у встановленні договором терміни, у зв'язку з цим станом на 22 вересня 2015 року сума заборгованості Відповідача складає 38997,22 гривень, з яких: 1348,92 гривень - заборгованість за кредитом, 10181,39 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 27466,91 гривень - нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 28580,96 грн., яка була задоволена рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року, різниця склала - 10416,26 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 10416,26 грн. які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду встановлений заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 14 червня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNH4KS11900614. Згідно умов договору, ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 1668,92 гривень, а [PERSON], в свою чергу, зобов'язався щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані його зобов'язання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти в розмірі 1668,92 гривень. Однак [PERSON] в односторонньому порядку порушила вимоги як договору так і законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, з яким суд погоджується, оскільки він повністю узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи, станом на 22 вересня 2015 року сума заборгованості [PERSON] складає 38997,22 гривень, з яких: 1348,92 гривень - заборгованість за кредитом, 10181,39 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 27466,91 гривень - нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 28580,96 грн., яка була задоволена рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року, різниця склала - 10416,26 грн. Отже, заборгованість до стягнення становить 10416,26 грн. які позивач просить стягнути з відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1218,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved