Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено: стягнуто з [PERSON] ([INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER]) на користь [PERSON] ([INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER]) суму боргу за договором позики від 01 серпня 2014 року в розмірі 101 983,01 грн., три відсотки річних у розмірі 7 381,18 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 093,64 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] після ухвалення вказаного судового рішення звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення по даній цивільній справ. Заява обгрунтована тим, що в судовому рішенні залишились не розглянутими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 8 250,40 грн. суми основного боргу, 701,69 грн. - 3% річних та 89,52 грн. витрат по сплаті судового збору, які були заявлені у заяві про збільшення розміру позовних вимог, а в рішенні було визначено суму первісних вимог позову. За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Зважаючи на відсутність необхідності у виклику сторін для вирішення даного питання, суд вважає за можливе проводити розгляд без виклику учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі з огляду на наступне. Згідно ч.1, ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається із вказаної норми права вона містить вичерпний перелік підстав винесення додаткового рішення після проголошення рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача 110 233,41 грн. основного боргу та 8 082,87 3% річних (а.с. 18). Вказана заява була прийнята судом та долучена до матеріалів справи. Оскільки з приводу позовних вимог, з урахуванням їх збільшення були досліджені матеріали справи, але не ухвалено рішення суду, суд вбачає підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення суми з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та важає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 8 250,40 грн. - суми основного боргу; 701,69 грн. - 3% річних та 89,52 грн. - витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved