Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Андрушівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , який мав право на земельну частку (пай) розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Андрушівка Поргебищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а. с. 7), який мав право на земельну частку (пай) розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Андрушівка Поргебищенського району Вінницької області (а. с. 8-10). Позивачка є рідною дочкою померлого [PERSON] (а. с. 5-6). Після смерті батька, у встановлений законом строк, позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном (а. с. 11-12), однак вона не може оформити своє право на спадщину у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа. Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст. 525 ЦК УРСР 1963 року, згідно з якою часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; -ч.2 ст.548 ЦК УРСР 1963 року, відповідно до якої прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; -п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , мав право на земельну частку (пай) розміром 2,33 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Андрушівка Поргебищенського району Вінницької області; [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом, прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved