Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальності «Одеські дріжджі», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 22.09.2021 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі. До канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси представником позивача, адвокатом Тарасенко\~О.Ю., було\~подано заяву\~про ухвалення\~додаткового рішення,\~в якому\~вона просила\~суд стягнути\~з відповідача\~- Товариства з обмеженою відповідальності «Одеські дріжджі на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. В обґрунтування заявленого, представник вказав, що у зв`язку з тим, що позивач до ухвалення рішення по суті позовних вимог не мала можливості надати відповідні докази щодо фактичного понесення судових витрат, а також враховуючи той факт, що нею зроблено відповідну заяву щодо можливості вирішення питання про розмір судових витрат протягом п`яти днів після ухваленням судом рішення по суті, надає детальний опис робіт (наданих послуг), а також підтвердження понесених позивачем витрат. Представник позивача вказала, що розмір витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги позивачу у справі підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг), а також: договором про надання правничої допомоги № 26/05/21 від 26.05.2021 року; додатковою угодою №1 від 26.05.2021 року; додатковою угодою №2 від 27.09.2021 року; актом наданих послуг №1 від 27.09.2021 року; прибутковим касовим ордером №1 від 27.09.2021 року. Так, представник надала детальний опис робіт (наданих послуг): 1) Формування правової позиції, формування доказової бази, збирання доказів 1500 грн; 2) Складання позову 2500 грн; 3) Друкування позову та додатків до нього, засвідчення додатків до позову, направлення позову до суду 500 грн. Враховуючи викладене, представник позивача просила суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.. Учасники справи до суду для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення не викликалися, з огляду на положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Позовна заява [PERSON] містить попередній орієнтовний розмір судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 10000,00 грн. Проте, у заяві про ухвалення додаткового рішення, представник позивача просила суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальності «Одеські дріжджі на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.. На підтвердження заявленої вимоги матеріали справи містять: Договір про надання правової допомоги № 26/05/21, від 26.05.2021 року, та Додаткову угоду № 2 до нього (а. с. 6 7). Відповідно до акту № 1, від 27.09.2021 року, адвокатом Тарасенко О.Ю. були виконані роботи: 1) Формування правової позиції, формування доказової бази, збирання доказів 1500 грн; 2) Складання позову 2500 грн; 3) Друкування позову та додатків до нього, засвідчення додатків до позову, направлення позову до суду 500 грн. Відповідно до Прибуткового касового ордеру № 1, від 27.09.2021 року, [PERSON] було здійснено оплату за послуги адвоката Тарасенко О.Ю., на підставі Акту № 1, від 27.09.2021 року до дод. Угоди № 2 договору № 26/05/21, від 26.05.2021 року у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. У відповідності до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~270\~ЦПК України додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно п. 20\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~18\~грудня 2009\~року №14\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею\~ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими вимогами на загальних підставах. При порушені питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року.\~\~ Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ, від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскільки судом було задоволено позовні вимоги [PERSON] , та при ухваленні рішення суду не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на надані представником позивача докази понесених [PERSON] витрат на оплату послуг, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 4500,00 грн., а тому суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача на користь позивача зазначені витрати.

Outcome: approved