Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі перебувая цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Медікалазер», треті особи - Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про розірвання договору. В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 25 листопада 2019 року між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу № 2019011/035. За договором ФОП [PERSON] передав у власність позивача товар - апарат вакуумно-ротаційного масажу модель Jordi Shape (серійний номер: 80033566509-003-002, в подальшому замінений продавцем на: серійний номер: Н8А3933911150), а покупець прийняв та оплатив його вартість 294 000,00 гривень на умовах договору, що підтверджують квитанції до прибуткового касового ордеру №757 від 25.11.2019, № 2 від 02.01.2020. На товар та його частини був наданий загальним гарантійний термін - 12 місяців, що зазначено в гарантійному талоні від 02.01.2020, складеного ТОВ «Медікалазер» в складі Інструкції з експлуатації на апарат, який є виробником вказаного обладнанняю. Позивачем було додержано умови виконання гарантійних зобов`язань, а саме виконання планових технічних оглядів апарату кожні 6 місяців в спеціалізованому сервісному центрі компанії «Medicialaser», що підтверджується відміткою від 26.05.2020 в гарантійному талоні від 02.01.2020, а також проходження навчання за програмою «Технологія вакуумного ротаційного масажу Jordi Shape» в компанії «Medicialaser». Під час користування обладнанням було виявлено істотний недолік якості товару у вигляді порушення нормального функціонування апарату вакуумно-ротаційного масажу модель Jordi Shape, у зв`язку з чим з 24.05.2020 по були здійснені певні дії для усунення вказаних недоліків. У зв`язку тим, що протягом встановленого гарантійного терміну неодноразово були виявлені істотні недоліки якості товару, які роблять неможливим використання товару відповідно до його цільового призначення, які виникли з вини виробника товару та які не були усунуті протягом п`яти спроб, у зв`язку з чим можна зробити висновок, що недоліки взагалі не можуть бути усунуті, позивач, здійснюючи своє право встановлене ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», просить суд про розірвання договору купівлі-продажу 2019011/035 від 25 листопада 2019 року, та повернення вартості за товар, розрахованої на час пред`явлення вимоги в сумі 479400,00 гривен та понесені позивачем витрати на правову допомогу. Відповідач скористався своїм право подання відзиву на позов, в якому було зазначено, що всі недоліки апарату були усунені виробником та виникли не через його істотні недоліки, а через порушення правил експлуатації. Крім того, у червні 2020 року відповідачами (за погодженням між ними) було проведено заміну центрального блоку апарату серійний номер 80033566509-003-002 на інший аналогічний новий центральний блок апарату з серійним номером Н8А33911150, про що того ж дня було укладено акт заміни обладнання № 202006/022, відповідно до якого ФОП [PERSON] та позивач прийшли до згод провести заміну обладнання, та відповідно до якого сторони претензій, пов`язаних з фінансовими розрахунками, якістю і станом обладнання не мають. Всі інші комплектуючі були залишені від минулого комплекту обладнання. В подальшому під час надходження нових скарг на роботу апарату було з`ясовано, що до роботи на ньому були допущені особи, які не пройшли необхідного навчання. Крім того, знов було проведено заміну певних комплектуючих та, після чергової скарги, позивачу було запропоновано направити на адресу відповідача апарату для встановлення причини його несправності. Однак позивач апарату не направила, жодного разу не пояснила, чому не хоче цього робити, що ставить під сумнів наявність істотних недоліків в ньому, оскільки відповідного огляду та діагностики проведено не було. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові та просили позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, підтримав поданий відзив та просив відмовити у задоволенні позову. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] пояснила суду, що не займається підприємницькою діяльністю, апарат придбала для власного споживання, на навчання щодо використання апаратом направляла своїх знайомих. Допитаний в якості спеціаліста [PERSON] пояснив суду вимоги законодавства щодо правильності заповнення гарантійних талонів, внесення змін до нього, тощо. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що 25 листопада 2019 року між Фізичною особою - підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу № 2019011/035. За договором ФОП [PERSON] передав у власність позивача товар - апарат вакуумно-ротаційного масажу модель Jordi Shape (серійний номер: 80033566509-003-002, в подальшому замінений продавцем на: серійний номер: Н8А3933911150), а покупець прийняв та оплатив його вартість 294 000,00 гривень на умовах договору, що підтверджують квитанції до прибуткового касового ордеру №757 від 25.11.2019, № 2 від 02.01.2020. На товар та його частини був наданий загальним гарантійний термін - 12 місяців, що зазначено в гарантійному талоні від 02.01.2020, складеного ТОВ «Медікалазер» в складі Інструкції з експлуатації на апарат, який є виробником вказаного обладнанняю. Встановлено та не заперечується сторонами, що протягом травня-червня 2020 стороною відповідача були усунені певні проблеми з вказаним апаратом. 15 червня 2020 позивач прислав апарат до продавця у зв`язку із черговими скаргами на його роботу. Відповідачами за згодою для збереження нормальних стосунків із клієнтом та репутації на ринку було прийнято рішення про заміну центрального блоку апарату серійний номер 80033566509-003-002 на інший аналогічний новий центральний блок апарату з серійним номером Н8А33911150, про що того ж дня було укладено акт заміни обладнання № 202006/022, відповідно до якого ФОП [PERSON] та позивач прийшли до згод провести заміну обладнання, та відповідно до якого сторони претензій, пов`язаних з фінансовими розрахунками, якістю і станом обладнання не мають. Всі інші комплектуючі були залишені від минулого комплекту обладнання. Протягом серпня 2020 року відповідачем на вимогу позивача було здійснено заміну маніпули, надана підмінна маніпула для роботи. Як вбачається з листування між сторонами позивачу було запропоновано враховуючи те, що обидві маніпули були справні прислати до сервісного центру основний блок апарату для того, щоб перевірити в чому дійсно причина проблем, про які каже позивач, однак цього позивачем зроблено не було, що на думку суду, унеможливлює вирішення питання щодо наявності істотних недоліків апарату . Що стосується посилань позивача на той факт, що в гарантійному талоні було зроблено лише один запис, суд вважає за необхідне зауважити, що позивачем не надано доказів того факту, що вона направляла його на адресу відповідача та їй було відмовлено у внесені запису до талону. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до умов гарантійного обслуговування до гарантійного талону, відповідно до п. 6 названих умов також гарантійні зобов`язання не розповсюджуються: на імпульсні випромінювачі світла (лампи або діоди); з`єднувальні гнучкі шланги; насадки до маніпулі; корпус маніпули; кристали що випромінюють; дзеркала, оптичні елементи; електронні охолоджувальні елементи, що рухаються масажні ролики і їх електромагнітні приводи. Перераховані деталі і компоненти відносяться до категорії' витратних матеріалів, гарантія на ці елементи становить 3 (три) місяці. Як вбачається з матеріалів справи звернення до відповідачів стосувались саме витратних матеріалів, гарантії на які становила 3 місяці і вже давно пройшла, таким чином не можна вважати вказані недоліки такими, що проявляються знову та які неможливо усунути. Крім того, основний блок для проведення діагностики позивачем наданий не був. Відповідно до ч.І ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно з положеннями п. 4 постанови КМУ «Про затвердження порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів» від 11.04.2002 № 506 гарантійний термін експлуатації - термін, протягом якого гарантується використання товару, в тому числі комплектуючих виробів та складових частин, за призначенням за умови дотримання споживачем правил користування і протягом якого виробник (продавець, виконавець) виконує гарантійні зобов`язання. Гарантійний строк на товар складав 12 місяців з 02.01.2020 по 02.01.2021, але товар споживачем не був наданий для встановлення наявності чи відсутності можливих недоліків в цей період. Гарантійний термін на витратні матеріали (маніпули) становить 3 місяці з 02.01.2020 по 02.04.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 цієї ж статті визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позовна заява не має доказів порушення відповідачами прав позивача, її доводи є припущеннями, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 Цивільно - процесуального кодексу України у разі відмови у позові сплачений судовий збір покладається на позивача. У разі звільнення позивача від сплати судового збору його сплата відноситься на рахунок держави.

Outcome: dismissed