Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В своєму позові [PERSON] посилається на те, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На даний час відповідач зареєстрований як проживаючий в належному їй житловому будинку. Реєстрація відповідача в даному житловому будинку була здійснена за її згоди, так як на той момент він перебував у шлюбі з її донькою. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає з 2012 року. 15.09.2014 року шлюб між її донькою та відповідачем було розірвано. 27.07.2016 року вона звернулася в Романковецьку сільську раду Сокирянського району Чернівецької області із заявою про зняття з реєстраційного обліку [PERSON], як проживаючого в належному їй будинку. Проте рішенням виконавчого комітету Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №59 від 27.07.2016 року їй було в цьому відмовлено та роз'яснено право на звернення з позовом до Сокирянського районного суду Чернівецької області. Просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному їй житловому будинку [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Надала згоду на заочний розгляд справи. Будучи у відповідності до абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини свого нез'явлення до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, а сільський голова Ваданюк В.В. подав до суду заяву, якою просив розглянути справу без присутності представника позивача, проти задоволення позовних вимог не заперечував. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №12160 від 14.09.2015 року та довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. З довідки Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №2032 від 24.06.2016 року та складеного депутатом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області Яковенко А.В. акту обстеження на предмет проживання фізичної особи в житловому будинку встановлено, що [PERSON], який зареєстрований в домогосподарстві [PERSON] по [ADDRESS], дійсно не проживає в ньому з 2012 року. З копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.09.2014 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 01.06.2008 року виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №10 розірвано. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ГУ відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи: - заява особи або її законного представника; - судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголення її померлою; - свідоцтво про смерть; - паспорт або паспортний документ, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; - інші документів, які свідчать про припинення: - підстав для перебування на території України іноземців або осіб без громадянства; - підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; - підстав для користування житловим приміщенням. Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач, який є бувшим членом сім'ї позивача, фактично не проживає в будинку позивача без поважних причин та відсутній в даному будинку більше одного року. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування даним житловим будинком. На підставі наведеного, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. В судовому засіданні позивач не наполягав на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат, тому суд не вирішує питання про їх стягнення. На підставі ст. 405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1383-1У та

Outcome: approved