overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Амур-Нижньодніпровському відділі ЗАГС м. Дніпропетровська за актовим записом № 1132, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 09 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Амур-Нижньодніпровському відділі ЗАГС м. Дніпропетровська за актовим записом № 1132 /а.с.10/, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.11/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «Шумакова», яке вона не просить змінити на дошлюбне. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 лютого 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 27, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили через відсутність взаєморозуміння, поваги, взаємопідтримки, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Спору щодо місця проживання та утримання дитини немає. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 09 лютого 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 27 /а.с.4/, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Вдовіна», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 428. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, що призводило до постійних сварок, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спорів щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає. В судове засідання сторони не з'явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 428 (а.с. 5). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, однак проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Шапошник», змінити яке після розірвання шлюбу не просить.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 17. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування в шлюбі та відновлення сімейних відносин не можливе, оскільки буде суперечити його інтересам, однак відповідачка відмовляється прибувати до органу державної реєстрації актів цивільного стану з питання розірвання шлюбу, або подавати таку заяву, у зв'язку з чим, він вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Спір щодо майна, що є їхньою сумісною власністю, буде вирішуватись окремо. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 09 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 17 /а.с. 4/. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, в даному випадку позивача [PERSON]. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 січня 1988 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 1, від якого не мають дітей. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили в січні 2010 року через відсутність взаєморозуміння, сварки на побутовому ґрунті, різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. Просить не надавати строк на примирення. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 09 січня 1988 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 1 /а.с.4/. Дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідач не бажає розривати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння, сварки, різня погляди на сімейне життя, втрата почуття любові та поваги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона не просить змінити на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 травня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі [PERSON] народних депутатів Новомосковського району за актовим записом № 3. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинились з серпня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Спору щодо майна, що є їхньою сумісною власністю, та питання про утримання та виховання спільних дітей не має. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 09 травня 1992 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі [PERSON] народних депутатів Новомосковського району за актовим записом № 3 /а.с. 5/, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 11,12/. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, в даному випадку позивача [PERSON], інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище на «Мазепу», яке після розірвання шлюбу, просить залишити без змін. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 09 червня 1979 року сторони зареєстрували шлюб в Богатській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області, за актовим записом №4. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, які на цей час досягли повноліття. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені на протязі довгого часу, позивач з відповідачем не находять розуміння один з одним, у зв'язку з несумісністю характерів. Позивач вважає, що збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, а тому вимушений звернутись з позовом до суду, в якому просить розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримує позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується розписками про направлення повістки про виклик до суду (а.с.17) та довідками про отримання СМС-повідомлення (а.с.20,23,24,26). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 09 червня 1979 року сторони зареєстрували шлюб в Богатській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області, за актовим записом №4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони тривалий час не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаємопорозуміння, внаслідок несумісності їх характерів. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім'ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню. Враховуючи, що питання про зміну прізвища дружини сторонами не ставилося в порядку вимог ст. 113 СК України - суд приходить до висновку, що її прізвище необхідно залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 10 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 19, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинили через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, втрату почуття довіри та любові. Позивач вважає, що сімя розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити їхнім інтересам. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 10 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 19 /а.с.7/, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, не проживають разом. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог статті 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Сухар», яке вона не просить змінити на дошлюбне. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп.

Outcome: approved