Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 червня 2008 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 675, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], та про стягнення на її користь аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., по 1 тис. грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи із моменту звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Зазначала, що спільне життя погіршилось та відносини припинились по причині протилежних поглядів на шлюб і сім»ю, втрати почуттів. Протягом 4,5 останніх років вони разом не проживають, сімя розпалась остаточно, кожний живе своїм життям, шлюб існує формально, збереження сімї неможливе, суперечить їх інтересам та інтересам дітей, оскільки мали місце постійні сварки та скандали в присутності дітей, що відповідно може вплинути на їх психічний розвиток. Позивач протягом останніх років намагалася зберегти сімю, проте ніяких результатів це не дало. Враховуючи, що вихованням і утриманням дітей займається вона, добровільної згоди з приводу матеріального утримання дітей між ними не досягнуто, кошти на утримання дітей відповідачем надаються нерегулярно, відповідач має задовільний стан здоров»я, стягнень по виконавчих документах не має, інших дітей не має, Маючи спеціальність будівельника відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому вважає доцільним стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в зазначеному позовом розмірі. Позивачка підтримала позовні вимоги в суді. Додатково уточнила, що перспективи збереження сімї не вбачає, діти потребуть постійного матеріального забезпечення, тому наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Заперечує категорично проти надання судом строку для примирення, оскільки із урахуванням тривалого не проживання вона не вважає можливим і не бажає примирення. Просить шлюб розірвати, дітей залишити з нею, стягнути аліменти в зазначеному позовом розмірі на утримання дітей. Відповідач позовні вимоги визнав частково, не згідний на розлучення, оскільки достатніх доказів, які підтверджують неможливість примирення, на його думку позивачем не надано. Він вважає тимчасовими непорозуміння і розлад, можливим збереження сімї. Вимоги в частині стягнення і розміру аліментів на утримання дітей визнав. Пояснив, що станом на час судового розгляду позовної заяви офіційно не працює. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачкою розмірі. Не згідний на розлучення, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Сукупністю досліджених доказів встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 13 червня 2008 року зареєстрованому відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 675, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які фактично проживають із позивачкою, на утримання яких відповідач не надає достатньої систематичної матеріальної допомоги в добровільному порядку. У відповідності до положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України, позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання дитини в твердій грошовій сумі із відповідача, що є працездатним, та маючого не стабільні доходи від тимчасових заробітків, які важко перевірити або прогнозувати при виконанні судового рішення. Враховуючи встановлені обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, майновий і сімейний стан, стан здоров»я відповідача, зокрема відсутність інших утриманців, стягнень по виконавчих листах, суд прийшов до висновку про доцільність, стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно. Заперечень та доказів поважних причин неможливості забезпечення сплати аліментів в зазначеному позовом розмірі відповідачем не надано. Вважається, що із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів у вказаному розмірі не будуть порушені права та інтереси дітей, стягувача та платника аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що на ґрунті розладу внаслідок непорозуміння, неналежного відношення відповідача до дружини, постійних сварок і скандалів, окремого проживання сторін приблизно 4,5 років, сімя остаточного розпалась із жовтня 2012 року, відносини не відновлювались. Позивачка прийшла до переконання про неможливість і небажання збереження сімї, а перебування в шлюбі суперечить її та дітей інтересам. Відповідач позовні вимоги не визнає, вказуючи, що збереження сім»ї можливе, проте не вказав прийняті ним та можливі заходи для примирення і збереження сім»ї. За таких обставин, суд вважає доведеним на підставі пояснень сторін і доказів, що примирення вважається неможливим, шлюб існує формально протягом трьох років, а конфліктні відносини суперечать інтересам сторін та неповнолітніх дітей, що, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги підлягають до повного їх задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved