Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 01 червня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики. Відповідно до вказаного договору позивач надав відповідачеві кошти в сумі 16 200 грн. не пізніше ніж до 20 березня 2017 року, на умовах визначених договором. Про факт отримання грошей свідчить розписка відповідача від 01.06.2016 року. Відповідач зобов'язався сплачувати позивачу щомісячно до 20 числа кожного місяця платежі в сумі не меншій ніж 2000 грн. 00 коп. до повного погашення суми позики. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, за весь період дії договору сплатив лише 200 грн. 00 коп. Станом на 14.12.2016 року за відповідачем наявна заборгованість за договором позики в розмірі 18 407 грн. 20 коп., з них: -заборгованість за договором 16 000 грн. 00 коп.; -пеня 687 грн. 77 коп.; -річні 1 719 грн. 43 коп. Позивач наголошує, що повідомляв відповідача про необхідність погашення боргу, але він на звернення не реагував. Тому позивач змушений звертатися до суду та вимагає від відповідача сплатити заборгованість по договору позики. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З умов договору позики від 01.06.2016 року випливає, що позивач надав відповідачеві грошові кошти у сумі 16 200 грн., строком до 20 березня 2017 року, відповідач зобовязався повернути отримані кошти щомісячними платежами до повного погашення суми позики. У разі прострочення сплати позики відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 20% від простроченої суми позики за кожен день та 50% річних (а. с. 7). Відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 16 200 грн. 00 коп., відповідно до договору позики, про що свідчить його розписка від 01.06.2016 року (а. с. 8). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за договором позики від 01.06.2016 рокустаном на 14.12.2016 року становить 18 407 грн. 20 коп., з них: неповернена сума позики 16 000 грн. 00 коп.; пеня 687 грн. 77 коп.; річні 1 719 грн. 43 коп. (а. с. 3-4) Оскільки відповідач не виконав зобовязань за договором позики, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп. (а. с. 5), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved