Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко Олександр Олексійович, про визнання договору дарування частини домоволодіння недійсним. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 25 жовтня 2019 року представника відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки під час ухвалення рішення по справу не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат понесених відповідачами на професійну правничу допомогу. В судове засідання учасники не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Від представника позивача [PERSON] та представника відповідача - Серьогіна В.І. надійшли заяви про розгляд зави про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За вказаних обставин,з підстав,передбачених ч.2ст.247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. У своїй заяві представник відповідача вказує про те, що під час прийняття рішення не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим просить вирішити дане питання шляхом постановлення додаткового рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 23 квітня 2019 року між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Легалітас», в особі керуючого партнера Серьогіна В.І. та [PERSON] укладено договір № 2304/19 про надання правничої допомоги. Обсяг виконаних робіт за Договором визначений сторонами в Акті №1 прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 23.04.2019 року № 2304/19 та згідно якого загальна сума винагороди складає 10000,00 гривень. Дану винагороду було сплачено [PERSON] що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 19 від 23.04.2019 року Також, 25 квітня 2019 року між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Легалітас», в особі керуючого партнера Серьогіна В.І. та [PERSON] укладено договір № 2504/19 про надання правничої допомоги. Обсяг виконаних робіт за Договором визначений сторонами в Акті №1 прийому-передачі послуг за договором про надання правничої допомоги від 25.04.2019 року № 2504/19 та згідно якого загальна сума винагороди складає 8400,00 гривень. Дану винагороду було сплачено [PERSON] , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 20 від 25.04.2019 року. Під час розгляду справи стороною позивачів не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Враховуючи вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. та на користь відповідача [PERSON] - підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 8400,00 грн. З урахуванням викладених вище обставин, вимог діючого законодавства, суд вважає, що заява представника відповідача про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved