Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON], від імені якої діє на підставі довіреності [PERSON], предявила позов до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 06 листопада 2004 року в с. Великі Мацевичі Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце реєстрації [PERSON] сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців крім неї немає. Після смерті батька вступила в управління і розпорядження майном, однак не оформила свої спадкові права. До спадкової маси входить, зокрема, земельна ділянка, площею 2,08 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 003150, виданого Старокостянтинівською райдержадміністрацією 22 червня 2004 року померлому [PERSON] на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 16 березня 2004 року за № 72/2004-р. Однак вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, фактично вступивши в управління майном, позивачка вважала, що прийняла спадщину, а тому через юридичну необізнаність, наявність спадкового майна їй стало відомо нещодавно, не подала у встановлені законом строки заяву до нотаріальної контори. Представник позивачки подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, крім того просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 \~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що 06 листопада 2004 року помер [PERSON], про що складено відповідний запис № 25 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 250385, виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 листопада 2004 року. Позивачка являється дочкою [PERSON], що підтверджується даними свідоцта про її народження серії I-БВ № 231233, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 06 вересня 2014 року. Листом відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 20 липня 2016 року за № 2578/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в звязку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 45015464 від 08 вересня 2016 року та витягом зі спадкового реєстру № 44516010 від 20 липня 2016 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] відсутня. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить, зокрема, земельна ділянка, площею 2,08 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 003150, виданого Старокостянтинівською райдержадміністрацією 22 червня 2004 року померлому [PERSON] на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 16 березня 2004 року за № 72/2004-р. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, проживає в іншій місцевості, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved