Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № VIXRRS17170065 від 18.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3850,32 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 08.07.2015 року має заборгованість - 8491,16 гривень. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача Марков О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відповідно до ст. 169 п.4 ЦПК України, суд вважає за можливе та необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № VIXRRS17170065 від 18.11.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3850,32 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 08.07.2015 року має заборгованість - 8491,16, яка складається з: 2491,53 гривень - заборгованість за кредитом, 1,73 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 696,04 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4421,33 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 гривень (фіксована частина), 380,53 гривень штраф (процентна складова). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України - наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Відповідно до частини 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає за необхідне позов задоволити частково, а саме частково задоволити позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, на підставі ст.. 551 ч. 3 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд, вважає, що розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором підлягає до часткового задоволення в сумі 2000 гривень. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved