Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в обгрунтування якого вказали, що після смерті їх батька [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 земельної ділянки площею 0,06 га., що розташована в м.Хмельницькому на землях садівничого товариства «Фруктовий», яке йому належало на підставі Свідоцтва про спадщину за законом від 08.06.2013року, зареєстрованого в реєстрі №1-1120. Проте за життя спадкодавець не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку та не зареєстрував його у встановленому порядку, у звязку з чим нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки в позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права, то вони звернулись до суду із позовом про визнання за ними права власності в порядку спадкування на 1/3 земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована в м.Хмельницькому на землях садівничого товариства «Фруктовий», в порядку спадкування після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та визнати за ними право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала суду пояснення в яких вказала, що міська рада є неналежним відповідачем, оскільки перешкод в оформленні спадкодавцем правовстановлюючого документа не чинила, на спадкове майно не претендує, у звязку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. 12 лютого 1996 року померла [PERSON], яка приходилась позивачам рідною матір»ю, після її смерті сини [PERSON], [PERSON] та їхній батько [PERSON] прийняли спадкове майно, у рівних частках, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. До спадкової маси належала земельна ділянка площею 0,06 га для ведення садівництва, розташована в м.Хмельницькому на землях садівничого товариства «Фруктовий», право власності належало [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ХМ №00919 виданого Хмельницькою міською Радою народних депутатів 30.05.1194року. 22.08.2012 року помер [PERSON]. За життя він не зареєстрував своє право власності на 1/3 земельної ділянки площею 0,06 га, що розташована в м. Хмельницькому на землях садівничого товариства «Фруктовий», яке йому належало на підставі Свідоцтва про спадщину за законом від 08.06.2013року, зареєстрованого в реєстрі №1-1120. Першою Хмельницькою нотаріальною конторою [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкового майна на частину земельної ділянки, яка належала [PERSON] після смерті [PERSON], у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Таким чином, [PERSON], який помер 22.08.2012 року, за життя у встановленому порядку не оформив і не отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок смерті. Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи вищезазначене, оскільки за життя [PERSON] набув право власності на 1/3 земельної ділянки площею 0,06 га., що розташована в м.Хмельницькому на землях садівничого товариства «Фруктовий»в порядку спадкування після смерті [PERSON], що підтверджується отриманим ним відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом, то відсутність реєстрації права власності на земельну ділянку спадкодавцем у встановленому законом не є підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а за [PERSON] та [PERSON] належить визнати право власності, в рівних частках, на 1/3 (одну третю) земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої на території Хмельницької міської ради, на землях садівницького товариства «Фруктовий», цільове призначення для ведення садівництва, в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 22 серпня 2012 року.

Outcome: approved