Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

В позові [PERSON] вказав, що 11 квітня 2017 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] (до перейменування - Леніна) в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Оригінали документів про право власності спадкодавця на вказану квартиру втрачені і після смерті [PERSON] не знайдені, але право власності спадкодавця на ? частку вказаної квартири підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 31 січня 2000 року, а на іншу ? частку цієї ж квартири, що за життя належала померлому чоловіку [PERSON], фактичним прийняттям спадщини після його смерті, тобто за життя [PERSON] спадщину після померлого чоловіка прийняла, але її не оформила. Позивач вказав, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] Після звернення із заявою до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, постановою від 27 березня 2018 року нотаріусом позивачу відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у звязку з відсутністю документів, які б посвідчували право власності на вищевказане нерухоме майно. [PERSON] вказує, що належним чином оформити спадщину на квартиру він не має змоги, оскільки його мати за життя не оформила свої спадкові права і не зареєструвала право власності на квартиру у відповідному органі реєстрації, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 11 квітня 2017 року. В підготовче судове засідання позивач та представник позивача не зявились, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили позов задовольнити. Представник відповідача Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відзиву на позов не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в підготовче судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (частина 4). Відповідно до ст.. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 11 квітня 2017 року померла мати позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №387539 від 18 квітня 2017 року (а.с.14). 02 жовтня 2001 року помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №180454 від 02 жовтня 2001 року (а.с.16). Той факт, що померлі [PERSON] та [PERSON] доводяться позивачу матірю та батьком підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно на імя [PERSON], серія I-ЖС №361847 від 20 березня 2018 року (а.с.10) та свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по-батькові, серії І-ЖС №008192 від 08 грудня 2005 року, відповідно до якого позивач змінив прізвище з «Бойко» на «Мельников» (а.с.11). Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1211 від 05 квітня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] з 11 березня 1982 року по 27 вересня 2001 року був зареєстрований [PERSON], разом з ним за вказаною адресою з 11 березня 1982 року була зареєстрована [PERSON], знята з реєстрації 24 квітня 2017 року у звязку зі смертю (а.с.18). Відповідно до довідки №6978 від 21 листопада 2017 року, виданої РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області, право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по ?) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 31 січня 2000 року (а.с.21, 22). Характеристика квартири №6, розташованої за адресою: вулиця Центральна (Леніна), будинок 12-А в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області підтверджується технічним паспортом на квартиру, складеним станом на 22 березня 1982 року «Василівським бюро технічної інвентаризації» (а.с.24-25). Згідно розпорядження міського голови виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області №49 від 19 лютого 2016 року, вулицю Леніна в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, перейменовано на Центральна (а.с.27). Згідно висновку про дійсну вартість нерухомого майна, станом на 05 квітня 2018 року, вартість квартири №6, розташованої за адресою: вулиця Центральна (Леніна), будинок 12-А в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, складає 180\~853,00 грн. (а.с.29). Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 березня 2018 року, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, у звязку з тим, що позивач не надав документів, які б посвідчували право власності та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру №6, розташовану за адресою: вулиця Центральна (Леніна), будинок 12-А в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання (а.с.28). З матеріалів чинної спадкової справи №11/2017, заведеної приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON], після смерті 11 квітня 2017 року [PERSON] (а.с.41), вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті [PERSON], 25 квітня 2017 року звернувся один [PERSON] (а.с.42). Згідно відповіді в.о. завідувача Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області від 24.04.2018, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася (а.с. 55). Згідно оголошення в газеті, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, належне померлим батькам позивача, втрачені. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідно до ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР, в редакції що діяла на момент відкриття спадщини після смерті батька позивача, спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що померла мати позивача належним чином прийняла спадщину у вигляді ? частки квартири № 6, розташованої за адресою: вулиця Центральна (до перейменування - Леніна), будинок 12-А в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, після смерті [PERSON], а позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері та батька, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], про визнання за ним права власності на нерухоме майно обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved