Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], Тагієвої Тетяни-Марти Михайлівни про визнання права власності в порядку спадкування, в якій позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за [PERSON], яка померла 05.12.2015 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3802 га, кадастровий номер: 4623686900:04:000:1521, розташовану на території Сороки - Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2011 га, кадастровий номер: 4623686900:07:000:1520, розташовану на території Сороки - Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2015 року померла позивача баба [PERSON]. До складу спадкоємців першої черги увійшла, матір позивача [PERSON], донька спадкодавця. Внаслідок смерті баби відкрилася спадщина, до якої увійшло право власності на дві земельні ділянки, перша: площею 0,3802 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сороки - Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія III-ЛВ № 031554 від 01.10.2001 року; друга, площею 0,2011 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сороки Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія III-ЛВ №031554 від 01.10.2001 року. Разом з тим на момент смерті баби, позивач постійно проживала разом із нею в с. Муроване, Пустомитівського району Львівської області, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину після її смерті. Зважаючи на вказане, невизнання відповідачами права на спадкування є безпідставним та необґрунтованим, через, що позивач змушена звертатися до суду для захисту свого не визнаного права. Право власності на земельні ділянки підтверджується державними актами на право приватної власності на землю, однак оригінали втрачено. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала письмову заяву у якій просить суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, однак подали письмові заяви у яких просять суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають та просять такі задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.12.2015 року померла спадкодавець [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 409492, виданим 07.12.2015 року виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності окрім іншого на : земельну ділянку площею 0, 5813 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сороки - Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка складається із земельної ділянки № 1 площею 0, 3802 га, кадастровий номер 4623686900:04:000:1521 та земельної ділянки № 2 площею 0,2011 га, кадастровий номер 4623686900:07:000:1520, що стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 031554 від 01.11.2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сороки-Львівської сільської ради від 25.10.2001 року № 142. Згідно повідомлення Пустомитівської державної нотаріальної контори вх. № 147/01-16 від 06.12.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. За життя [PERSON] своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] належать: [PERSON] донька спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення стверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЯР № 314851 від 28.11.1956 року, прізвище «Тимовчак» змінено на «Сташинська» внаслідок укладення шлюбу, що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ № 346449 від 09.10.1976 року. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1265 ЦК України, є спадкоємцями пятої черги спадкування онука спадкодавця. Факт родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем по лінії матері стверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯР № 314851 від 28.11.1956 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ № 346449 від 09.10.1976 року, свідоцтвом про народження серії ІV-СГ № 293378 від 18.07.1987 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ № 221833 від 21.11.2013 року. Позивач проживала разом із спадкодавцем на момент її смерті, що стверджується Довідкою виданою виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1246 від 02.08.2016 року. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину. Із наведеного слідує висновок, що позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, прийняття спадщини є правом, а не обовязком. Із письмової заяви відповідачів про визнання позову слідує висновок, що останні на спадкове майно не претендують. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядилася спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем пятої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що спадкодавець за життя втратила оригінали правовстановлюючих документів; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачами підставні та підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved