Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

В серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що з 2002 року вона перебувала у фактичних сімейних відносинах з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у позивача та відповідача народився син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. У 2012 році сторони фактично припинили спільне проживання. Посилаючись на те, що після початку окремого проживання дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, а відповідач [PERSON] матеріальну допомогу в добровільному порядку надає не регулярно та у недостатньому розмірі, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [INFO], в розмірі 1/4 частини\~від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка, не зявилась, подала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідач повідомлений належним чином та завчасно, заперечень не надав, внаслідок чого суд\~ на підставі ст. 224-226 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача, та ухвалює заочне рішення. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що 21.07.2003 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 136175, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Запоріжжя. З наданої довідки від 09.08.2016 року виданою головою квартального комітету [PERSON], [PERSON] проживає за місцем проживання матері [PERSON] [INFO]. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обовязки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка. Таким чином,вимоги позивачки\~ про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини сторін узгоджуються з вимогами законодавства, підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні дитини суд не встановив, розмір заявлених вимог чинному законодавству не протирічить. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК видатки у вигляді судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved