Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON], який проживав в [ADDRESS], який все своє майоно заповів йому. В Летичівській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа №123-2011 і йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кад. номер 6823082900:001:0022. До складу спадкового майна ввійшов і житловий будинок в [ADDRESS], але через відсутність правовстановлюючого документа на будинок його не можливо оформити і тому, він просить суд визнати за ним, право власності на житловий будинок, загальною площею 51,6кв. м площею основи (забудови) 64.8 кв. м, за адресою [ADDRESS], як на спадкове майно по заповіту після померлого [INFO]. дядька [PERSON]. В судове засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності та задоволення вимог. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що згідно записів погосподарської книги за 1986-1990роки і 1991-1995роки по особовому рахунку [NUMBER] і [NUMBER] в спірному будинковолодінні, яке відноситься до групи колгоспного двору, проживали [PERSON] -голова двору, [PERSON] -син і станом на 15.04.1991року двір залишався колгоспним та [PERSON], [PERSON] в ньому проживали разом. Відповідно до ст. 120 ЦК України (ред. 1963р.), яка діяла до 16.12.1993р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. У п. 6 пп. а) Постанови від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991року не втратили права на частку в його майні. Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від [INFO], виданим Козачківською сільською радою на підставі актового запису про смерть №21 від 12.12.1995року, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON], відповідно до діючих на той час ст. 548, 549 ЦК України (ред.1963р.), її син [PERSON] прийняв спадщину, яка складалась з її 1/2частки будинковолодіння (колгоспного двору), шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном (1/2ч. будинковолодіння), оскільки продовжував проживати в спірному будинковолодінні після померлої [INFO] матері. При цьому, [PERSON] за життя не оформляв право власності на свою частку спірного будинковолодіння, як член колгоспного двору, та на 1/2ч. будинковолодіння, як спадкове майно після смерті матері. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 21 жовтня 2010року, виданого Козачківською сільською радою на підставі актового запису про смерть № 19 від 21.10.2010р., [PERSON] помер [INFO].. Отже, [PERSON], володів 1/2ч. спірного будинковолодіння, як член колгоспного двору і 1/2ч. спірного будинковолодіння, -як спадкоємець за законом після померлої [INFO] матері [PERSON], а отже, на день своєї смерті, [INFO]., був власником будинковолодіння по [ADDRESS]. За змістом заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Старосинявського районного нотаріального округу, реєстр №2257 від 16.09.2010р., [PERSON] заповів своє майно [PERSON] і вказаний заповіт на день смерті спадкодавця не відмінений і не змінений. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 29.03.2011року під № 123-2011, реєстратором є Летичівська ДНК, [PERSON] прийняв спадщину і 06.06.2012року йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,62га на території Козачківської сільської ради. Згідно повідомлення державного нотаріуса Летичівської ДНК від 01.04.2014р. [PERSON] не може оформити житловий будинок в [ADDRESS], як спадкове майно після померлого [INFO]. [PERSON] із-за відсутності правовстановлюючого документу на спірний будинок. Із архівного витягу з рішення чотирнадцятої сесії Козачківської сільської ради ХХІ скликання від 07.12.1993р. № 2 «Про передачу земельних ділянок громадян в приватну власність та користування» вбачається, що [PERSON] передано в безоплатну власність 0,52га земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства і для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. На замовлення позивача Хмельницьким БТІ виготовлено Технічний паспорт від 31.10.2013р., в якому зазначено, що спірний будинок побудований в 1925році і складається з: коридора -5.5кв.м, житлової -10.4кв.м, житлової -8.6кв.м, кухні -14.5кв.м, вітальні -12.6квм., загальною площею -51.6кв.м і загальна його вартість складає 25502грн.00коп.. Аналізуючи встановлені обставини справи, докази, їх юридичну оцінку, суд приходить до висновку, що [PERSON] був власником спірного будинку, після його смерті позивач прийняв та частково оформив спадщину по заповіту і тому, є підстави, щоб визнати за ним, право власності на житловий будинок, вартістю 25502грн.00коп., загальною площею 51,6кв.м, площею основи (забудови) 64.8 кв.м, за адресою [ADDRESS], як на спадкове майно по заповіту після померлого [INFO]. дядька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved