Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 17 квітня 2008 року відповідно до кредитного договору № 004-25501-170408 відповідачу був наданий кредит у вигляді відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень із встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень, які були використані відповідачем для розрахунків за товари чи послуги. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у звязку з чим станом на 31 липня 2015 року допустив прострочену кредитну заборгованість, яка складається з простроченого тіла кредиту в сумі 6201 гривень 84 копійок. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість. В судовому засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернувся до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. А відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року між сторонами укладений кредитний договір № 004-25501-170408, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень із встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 гривень зі сплатою процентів за користування кредитною лінією в розмірі 29,90 % річних та інших платежів за обслуговування карткового рахунку та кредитної лінії. Відповідно до п. 3.6 вказаного договору відповідач зобовязався щомісяця погашати кредитні платежі. Однак, в порушення умов кредитного договору, станом на 31 липня 2015 року відповідач допустив прострочену кредитну заборгованість, яка складається з простроченого тіла кредиту в сумі 6201 гривень 84 копійок, що підтверджується розрахунком банку. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув позивачу кредитну заборгованість, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору, чинного на час звернення позивача до суду. На підставі ст.ст. 526, 530, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved