Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

В провадження судді Печерського районного суду м.Києва Остапчук Т.В. перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Аланд», Приватного нотаріуса Кондратюк Віктор Степанович, третя особа: Приватний виконавець Клименко Олексій Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 01.04.2021 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Аланд», Приватного нотаріуса Кондратюк Віктор Степанович, третя особа: Приватний виконавець Клименко Олексій Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. та зареєстрований у реєстрі за № 6097, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Аланд» грошових коштів в сумі 29171,71 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Аланд» на користь [PERSON] витрати на сплату судового збору в сумі 840,80 грн. При цьому, при вирішенні позовних вимог по суті в заочному рішенні суд не вирішив питання про другій майновій позовній вимоги щодо повернення всього стягнутого за виконавчим написом № 6097 вчиненим 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом ІМНО Кондратюка В. С. (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 2657 від 26 травня 1997року, робоче місце: [ADDRESS] ) щодо стягнення з [PERSON] (РНОПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (код ЄДР 42642578) на дату ухвалення рішення по справі. Заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі № 761/15564/20-ц про повернення всього стягнутого за виконавчим написом № 6097 вчиненим 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом ІМНО Кондратюка В. С. (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 2657 від 26 травня 1997року, робоче місце: [ADDRESS] ) щодо стягнення з [PERSON] (РНОПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (код ЄДР 42642578) на дату ухвалення рішення по справі. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Інші учасники справи в судове засідання не 'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Cуд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог щодо повернення всього стягнутого за виконавчим написом № 6097 вчиненим 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом ІМНО Кондратюка В. С. (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 2657 від 26 травня 1997року, робоче місце: [ADDRESS] ) щодо стягнення з [PERSON] (РНОПП [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» (код ЄДР 42642578) на дату ухвалення рішення по справі, у якості письмових доказів позивачем не надано підтверджуючих документів, що сума була стягнута з позивача в порядку примусового виконання виконавчого напису. Крім того, позивачем не конкретизована вказана позовна вимога, не вказано суми, яка на думку позивача підлягає поверненню. Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: dismissed