Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Н. Присяжнюк, 140 в м. Погребище Вінницької області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 червня 2017 помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку, господарських будівель та споруд. Заповітом від 28 квітня 2006 року спадкодавець все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповів позивачу [PERSON] У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами через відсутність державної реєстрації правовстановлюючого документу. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву у яких позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутності. Представник відповідача до суду не зявився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 19 червня 2017 року, був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Н. Присяжнюк, 140 в м. Погребище Вінницької області. Заповітом від 28 квітня 2006 року спадкодавець все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповів позивачу. [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Н. Присяжнюк, 140 в м. Погребище Вінницької області. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 19 червня 2017 року (а.с. 8), був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вулиці Н. Присяжнюк, 140 в м. Погребище Вінницької області (а.с. 18). Заповітом від 28 квітня 2006 року спадкодавець все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось заповів позивачу (а.с. 9). [PERSON], як спадкоємець за заповітом не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 11), то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на цей будинок, господарські будівлі та споруди.

Outcome: approved