Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

В позовній заяві Дніпрорудненська міська рада Василівського району Запорізької області вказує, що в неприватизованій квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO]. Перевіркою працівників балансоутримувача (КУП «Наш дім») і власника (Дніпрорудненської міської ради) від 07.09.2017 року встановлено, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований у вказаній неприватизованій квартирі, не проживає без поважних причин за місцем реєстрації понад десять років, не використовує житло за призначенням. Згідно наданих довідок комунальних підприємств міста, [PERSON] не сплачує комунальні послуги, на теперішній час за вказаною квартирою є наступна заборгованість: -перед КУП «Наш дім» за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій - 518,63 гривень; -перед КП «Дніпрорудненські теплові мережі» за послуги з централізованого опалення - 7962,85 гривень; -перед ТЕЦВВ КП «Облводоканал» ЗОР - 924,85 гривень. Позивач просить суд: визнати втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO]. В судове засідання представник позивача не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Представник КУП «Наш Дім» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької областів судове засідання неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, згідно ст.76,169,224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Житловий будинок № 6, розташований по вул. Центральній (Леніна) в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області є комунальною власністю Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, який передано в оперативне управління КУП «Наш Дім» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, що підтверджується рішенням Дніпрорудненської міської ради №03 від 22.07.2004 року та додатками до нього, які є у справі. В квартирі [ADDRESS], зареєстрований: [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкамиДніпрорудненської міської ради, яка є в справі . Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в зазначеній квартирі не проживає понад 10 (десять) років, за комунальні послуги оплату не здійснює, витрати щодо поточних ремонтних робіт не носить, доступ до квартири відсутній, що підтверджується поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, а також актом та довідками, які є у справі. Ст.29 ЦК України передбачає, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово; Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що відповідач, який зареєстрований у [INFO], але не проживає у цьому житлі без поважних причин понад шестимісячний строк, повинен бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, з метою усунення позивачеві перешкод в його користуванні. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду свої заперечення проти позову (якщо у нього такі є), а також докази на їх підтвердження. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved