Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] , про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , та земельної частки (паю). Заповітом від 14.11.2003 [PERSON] усе своє майно заповів позивачці та її сестрі [PERSON] , яка від належної їй частки спадкового майна відмовилася. У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю та оформила своє право на земельну частку (пай). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутності. Представник Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області в судове засідання не з`явився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву у якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 7) був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , та земельної частки (паю) (а. с. 16-18). Заповітом від 14.11.2003 [PERSON] усе своє майно заповів позивачці та її сестрі [PERSON] , яка від належної їй частки спадкового майна відмовилася (а. с. 8). У встановлений законом строк позивачка прийняла спадщину, що належала спадкодавцю (а. с. 31) та оформила своє право на земельну частку (пай) (а. с. 15). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. (а. с. 10). Дані правовідносини у системному зв`язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ч.2 ст.548 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини; -ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] ; [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved